ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" листопада 2025 р.                                                      Справа №914/1132/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючий – суддя                                                            О.В. Зварич
судді                                                                                Н.М. Кравчук
І.Ю. Панова,
секретар судового засідання Р.А. Пишна,
розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу Львівської міської ради б/н від 17.02.2025 року (вх.№01-05/415/25 від 17.02.2025 року)
на рішення Господарського суду Львівської області від 28.01.2025 року (суддя І.Б. Козак; повне рішення складено 30.01.2025 року)
у справі № 914/1132/23
за позовом: Львівської міської ради
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Перехрестя» (надалі ТзОВ «Перехрестя»)
про: скасування державної реєстрації права приватної власності на об`єкт нерухомого майна,
за участю:
від позивача: Наконечна О.М. (самопредставництво юридичної особи);
від відповідача: Царук А.П. – засновник; Лосин О.Б. – адвокат (ордер серії ВС №1116265 від 15.05.2023 року); Куть Н.В. – адвокат (довіреність від 16.04.2024 року),

ВСТАНОВИВ:
Історія справи
10.04.2023 року Львівська міська рада звернулася до Господарського суду Львівської області з позовом до ТзОВ «Перехрестя» про скасування державної реєстрації права приватної власності на об`єкт нерухомого майна.
Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем зареєстровано право власності на об`єкт, який фактично зруйнований, чим порушено права власника (позивача) щодо розпорядження відповідною земельною ділянкою.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 27.07.2023 року у справі №914/1132/23 відмовлено у задоволенні позову.
Додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 10.08.2023 року у справі №914/1132/23 стягнуто з Львівської міської ради на користь ТзОВ «Перехрестя» 17000,00 грн витрат на правову (правничу) допомогу.
Позивач подав апеляційну скаргу на вказані судові рішення.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 22.11.2023 року апеляційну скаргу Львівської міської ради залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Львівської області від 27.07.2023 року у справі №914/1132/23 частково скасовано.  В частині позовної вимоги Львівської міської ради до ТзОВ «Перехрестя» про припинення права власності на об`єкт нерухомого майна відмовлено. Додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 10.08.2023 року у справі №914/1132/23 залишено без змін.
Додатковою постановою Західного апеляційного господарського суду від 13.12.2023 року частково задоволено заяву ТзОВ «Перехрестя» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Стягнуто з Львівської міської ради на користь ТзОВ «Перехрестя» судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12480,00 грн. Відмовлено в задоволенні решти заяви.
Позивач подав касаційну скаргу на вказані судові рішення.
Постановою Верховного Суду від 14.02.2024 року  касаційну скаргу Львівської міської ради задоволено частково. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.11.2023 року, додаткову постанову Західного апеляційного господарського суду від 13.12.2023 року, рішення Господарського суду Львівської області від 27.07.2023 року та додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 10.08.2023 року у справі №914/1132/23 скасовано. Справу №914/1132/23 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 28.01.2025 року у справі №914/1132/23 відмовлено у задоволенні позову.
Позивач подав апеляційну скаргу на вказане судове рішення.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 01.05.2025 року в задоволенні апеляційної скарги Львівської міської ради відмовлено. Рішення Господарського суду Львівської області від 28.01.2025 року у справі №914/1132/23 змінено, виклавши мотивувальну частині в редакції вказаної постанови.
Позивач подав касаційну скаргу на вищенаведені судові рішення.
Постановою Верховного Суду від 22.07.2025 року касаційну скаргу Львівської міської ради частково задоволено. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 01.05.2025 року у справі №914/1132/23 скасовано. Справу №914/1132/23 передано на новий розгляд до Західного апеляційного господарського суду.
Передаючи справу на новий розгляд, Верховний Суд зазначив, що висновок суду апеляційної інстанції про зміну мотивувальної частини рішення місцевого господарського суду не відповідає положенням статей 86, 236, 269, 282 ГПК України, оскільки надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам з урахуванням фактичних підстав позовних вимог і заперечень проти них, апеляційний суд дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову виключно з мотивів обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав, та, як наслідок, безпідставно ухилився від апеляційного перегляду рішення від 28.01.2025 по суті заявлених позовних вимог (на предмет їх обґрунтованості/необґрунтованості).
Короткий зміст оскарженого рішення суду першої інстанції
Рішенням Господарського суду Львівської області від 28.01.2025 року у справі №914/1132/23 відмовлено у задоволенні позову.
В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що власником земельної ділянки на вул. Поліська, 2 у м. Львові є територіальна громада м. Львова в особі Львівської міської ради на підставі п. а) ч. 2  ст. 83 Земельного кодексу України.
Також судом встановлено, що ТзОВ «Перехрестя» є власником будівлі шашличної площею 79,4 кв.м, що знаходиться на вул. Поліська, 2 у м. Львові.
В оскарженому рішенні суд зазначив, що ухвалою Львівської міської ради від 10.10.2019 №5715 затверджено ТзОВ «Перехрестя» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано земельну ділянку площею 0,0210га у межах червоних ліній вулиці без права капітального будівництва та посадки багаторічних насаджень на вул. Поліській, 2 (кадастровий номер 4610137200:08:007:0134) в оренду терміном на 3 роки для обслуговування будівлі (код КВЦПЗ 16.00 - землі запасу (земельні ділянки кожної категорії землі, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, перевівши їх із земель, що не надані у власність або користування; договір оренди земельної ділянки не укладено.
Суд першої інстанції вказав, що 16.09.2024 року відповідач звертався до Львівської місткої ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Поліська, 2 у м. Львові для обслуговування будівель торгівлі орієнтовною площею 0,1169 га, на яке листом від 25.09.2024 року Львівська міська рада надала відповідь про те, що у межах функціональної зони не передбачено будівництво та обслуговування будівель торгівлі.
В оскарженому рішенні місцевий господарський суд зазначив, що Акт обстеження земельної ділянки від 28.10.2022 №22 суд оцінює разом із Актом обстеження земельної ділянки №239 від 20.09.2024, в якому зазначено результати обстеження: на земельній ділянці знаходиться бетонна будівля складної конфігурації орієнтовними розмірами 13м*6,6м, висотою 4,3м. Деякі стіни будівлі частково із цегли, решта стін відсутні. Територія навколо земельної ділянки огороджена листами металопрофілю, на загородженій території стоїть будівельний вагончик. До Акта додані фотографії з обстеження ділянки.
Судом першої інстанції констатовано, що станом на дату звернення з цим позовом до суду  (10.04.2023) будівля шашличної, право власності на яку зареєстровано за відповідачем, була частково знищена внаслідок пожежі. На земельній ділянці за адресою: м. Львів, вул.Поліська, 2, ТзОВ «Перехрестя» під час цього судового розгляду здійснює відновлення будівлі шашличної.
Також в оскарженому рішенні суд вказав, що станом на дату винесення рішення договір оренди між позивачем та відповідачем так і не був укладений, проектна документація на спірну ділянку не розроблена.
Місцевий господарський суд прийшов до висновку, що оскільки будівля шашличної фактично існує, відновлена відповідачем та знаходиться на спірній ділянці за адресою: м.Львів, вул. Поліська, 2, тому відсутні підстави для задоволення позову про скасування державної реєстрації права приватної власності ТзОВ «Перехрестя» на об`єкт нерухомого майна: будівлю шашличної загальною площею 79,4 кв.м. на вул. Поліська, 2 у м. Львові (реєстраційний номер майна 23772437) з припиненням права власності ТзОВ «Перехрестя» (ЄДРПОУ 20853816) на об`єкт нерухомого майна: будівлю шашличної загальною площею 79,4 кв.м. на вул. Поліська, 2 у м. Львові (реєстраційний номер майна 23772437) на підставі  ст.349 ЦК України.
Також в оскарженому рішенні суд першої інстанції зазначив, що оскільки відсутні підстави для задоволення позову, судом відмовлено відповідачу у задоволенні заяви про застосування позовної давності у цій справі.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Позивач подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням суду першої інстанції. Вважає оскаржуване рішення таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема зазначає, що факт знищення шашличної на вул. Поліській, 2 засвідчений уповноваженим органом на здійснення технічної інвентаризації. Вказує на те, що будівля шашличної була знищена повністю, та перестала існувати як об`єкт матеріального світу, проте відповідачем розпочато нове будівництво, а не відновлення будівлі. Зазначає, що для здійснення нового будівництва відповідач повинен був одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва, проте відповідач розпочав нове будівництво без дозвільних документів. Стверджує, що відповідач звертався в Личаківську районну адміністрацію Львівської міської ради для видачі дозволу для проведення робіт з відновлення окремих конструкцій будівлі, хоча насправді здійснює нове будівництво. В апеляційній скарзі зазначає, що ухвал Львівської міської ради щодо затвердження змін до ухвали від 10.10.2019 року №5715 «Про затвердження ТзОВ «Перехрестя» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Поліській, 2», а також ухвал Львівської міської ради щодо продовження терміну оренди земельної ділянки не приймалося. Звертає увагу суду на те, що вказана ухвала не виконана, договір оренди земельної ділянки між Львівською міською радою та ТзОВ «Перехрестя» укладено не було, тому відповідач користується земельною ділянкою без достатньої правової підстави. Вказує, що відповідач звернувся в Львівську міську раду щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після здійснення будівельних робіт. Зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що земельна ділянка на вул. Поліській, 2 знаходиться в межах червоних ліній, будь-яке будівництво на земельній ділянці на вул.Поліській, 2 заборонено. Суд першої інстанції не звернув увагу на порушення прав власника земельної ділянки – Львівської міської ради, яка через реєстрацію права власності за вказаною адресою позбавляється можливості реалізації в повному обсязі права власності. Просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 28.01.2025 року у справі №914/1132/23 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами скаржника. Вважає апеляційну скаргу безпідставною, а рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим. Зокрема зазначає, що Державну реєстрацію права власності за відповідачем на будівлю шашличної було проведено 26.06.2008 року. Вказує на те, що 12.11.2017 року за адресою вул. Поліська, 2 у м. Львові на об`єкті відповідача виникла пожежа, і з метою належного відновлення будівлі шашличної після пожежі з дотриманням вимого чинного законодавства відповідач, як її власник, звернувся до ліцензованого суб`єкта господарювання для виготовлення відповідного проекту щодо її відновлення. Звертає увагу суду на те, що дозволом Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради №87, який міститься в матеріалах справи, на тимчасове порушення благоустрою на території Личаківського району для встановлення тимчасової огорожі для проведення робіт з відновлення окремих конструкцій будівлі без зміни їх геометричних розмірів, відповідно до поданої схеми плану тимчасової огорожі за адресою: м. Львів, вул. Поліська, 2, підтверджується, що відповідачу дозволяється виконувати роботи із відновлення окремих конструкцій будівлі шашличної без зміни їх геометричних розмірів. Стверджує, що 30.09.2024 року уповноваженим та сертифікованим суб`єктом було проведено технічну інвентаризацію відновленої будівлі шашличної, за результатом чого виготовлено на неї технічний паспорт. Відповідач вважає, що станом на даний час містобудівне законодавство України передбачає можливість повного відновлення будівлі, яка була втрачена у зв`язку із настанням надзвичайної ситуації, а тому будівля шашличної, що розташована за адресою: по вул. Поліська, 2 у м. Львові і належить відповідачу на праві приватної власності, є відновленою. Просить рішення Господарського суду Львівської області від 28.01.2025 року у справі №914/1132/23 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.
В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі.
Засновник відповідача та представники відповідача заперечили проти доводів скаржника.
Обставини справи
Як вбачається з наявних у справі копій документів, ТзОВ «Перехрестя» є власником будівлі шашличної площею 79,4 кв.м. за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Поліська, буд. 2, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 06.04.2023 року; у вказаній довідці зазначено дату прийняття рішення про державну реєстрацію вказаного об`єкту: 26.06.2008, а також підставу виникнення права власності: рішення Господарського суду Львівської області у справі №1/485-22/316 від 14.09.2001 року.
Право власності ТзОВ «Перехрестя» на будівлю шашличної площею 79,4 кв.м. а адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Поліська, буд. 2 також підтверджується копією витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.06.2008  (номер витягу: 19331486, серія ССК №777975).
Окрім вказаного, реєстрація права власності на будівлю шашличної площею 79,4 кв.м. підтверджується також копією реєстраційного посвідчення від 22.10.2001 року серії КММ №013019.
Ухвалою Львівської міської ради від 15.09.2016 року №1014 надано ТзОВ «Перехрестя» дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул.Поліській, 2 у м.Львові.
Ухвалою Львівської міської ради від 10.10.2019 року №5715 затверджено ТзОВ «Перехрестя» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано земельну ділянку площею 0,0210га у межах червоних ліній вулиці без права капітального будівництва та посадки багаторічних насаджень на вул. Поліській, 2 (кадастровий номер 4610137200:08:007:0134) в оренду терміном на 3 роки для обслуговування будівлі (код КВЦПЗ 16.00 - землі запасу (земельні ділянки кожної категорії землі, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, перевівши їх із земель, що не надані у власність або користування.
В матеріалах справи № 914/1132/23 відсутні докази про те, чи укладався між сторонами договір оренди земельної ділянки.
З копії листа Управління державного контролю за використанням та охороною земель №4-2412-32812 від 10.11.2022 року вбачається, що ТзОВ «Перехрестя» звернулося листом від 23.12.2019 року в Львівську міську раду щодо внесення змін до прийнятої ухвали від 10.10.2019 року №5715 «Про затвердження ТзОВ «Перехрестя» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Поліській, 2». Управлінням земельних ресурсів підготовлено проект ухвали, якою передбачалося внесення змін, а саме: у пункті 1 слова «(код КВЦПЗ 16.00 - землі запасу (земельні ділянки кожної категорії землі, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам)» замінити словами «(код КВПЦЗ 12.11 - для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу»); у підпункті 2.1. слова «встановивши річну орендну плату за землю у розмірі 8 відсотків від нормативно грошової оцінки земельної ділянки» замінити словами «встановивши річну орендну плату за землю у розмірі 6 відсотків від нормативно грошової оцінки земельної ділянки».
За доводами позовної заяви, даний проект ухвали був відхилений на сесії Львівської міської ради від 07.09.2020 року в зв`язку з тим, що не набрав необхідну кількість голосів. 
Ухвал Львівської міської ради щодо затвердження змін до ухвали від 10.10.2019р. №5715 «Про затвердження ТзОВ «Перехрестя» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Поліській, 2», а також ухвал Львівської міської ради щодо продовження терміну оренди земельної ділянки не приймалося.
У матеріалах справи наявна копія Акта обстеження земельної ділянки на вул.Поліській, 2 у м. Львові від 28.10.2022 року, зі змісту якої вбачається, що провідним спеціалістом відділу державного контролю за використанням та охороною земель м. Львова управління державного контролю за використанням та охороною земель департаменту містобудування Львівської міської ради, провідним спеціалістом відділу районних архітекторів управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування Львівської міської ради, начальником відділу укладання договорів оренди землі управління земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради було здійснено обстеження земельної ділянки на вул. Поліській,2, за результатами якого встановлено, що об`єкт нерухомого майна будівлі шашличної загальною площею 79,4 кв.м. (реєстраційний номер майна 23772437), на вул. Поліській, 2 у м. Львові, яка перебуває у власності ТзОВ «Перехрестя», зруйнована. На земельній ділянці виявлено залишки бетонної стяжки та будівельного сміття.
В акті не відображено відомостей про те, чи були присутні під час обстеження керівник/представник ТзОВ «Перехрестя», свідки чи інші особи. 
Як видно зі змісту копії листа від 25.09.2023 №58-123-1757/58-113, Управлінням запобігання надзвичайним ситуаціям та цивільного захисту по Львівській міській територіальній громаді ГУ ДСУ НС у Львівській області підтверджено факт пожежі, яка виникла 12.11.2017  року за адресою м. Львів, вул. Поліська, 2 на об`єкті ТзОВ «Перехрестя».
Відповідач подав Звіт за результатами технічного обстеження конструкцій шашличної  по вул.Поліська, 2 у м.Львові (2023 рік) зокрема у пункті 1 розділу 5 «Загальні висновки та рекомендації» зазначено, що загальний стан обстежених фундаментів будівлі – нормальний; у пункті 2 вказано, що фундаменти мають забезпечену несучу здатність і можуть служити основою для відновлення будівлі шашличної.
02.06.2023 року Відповідач надіслав на адресу Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради листа-повідомлення від 02.06.2023 року, до якого було долучено правовстановлюючі документи на майно, у якому зазначив про те, що Відповідач, як власник майна, з 20 червня 2023  буде проводити його відновлення за власні кошти та із залученням відповідних спеціалістів.
28.09.2023 Відповідач звернувся в Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Львівської міської ради із відповідною заявою у якій просив надати інформацію про те, чи потрібно для відновлення та відбудови майна отримання дозвільних документів.
Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Львівської міської ради листом від 05.10.2023 року №0006-вих-122586 надала Відповідачу відповідь на вказану заяву, у якій зазначила, що відповідно до п. 13 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, що затверджений  постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №406, відновлення окремих конструкцій будівель та споруд з метою ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій (аварій) та відновлення функціонування об`єктів, призначених для забезпечення життєдіяльності населення, без зміни їх геометричних розмірів.
Дозволом Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради №87 на тимчасове порушення благоустрою на території Личаківського району для встановлення тимчасової огорожі для проведення робіт з відновлення окремих конструкцій будівлі без зміни їх геометричних розмірів, відповідно до поданої схеми плану тимчасової огорожі за адресою: м. Львів, вул. Поліська, 2, передбачено, що Відповідачу дозволяється виконувати роботи із відновлення окремих конструкцій будівлі без зміни їх геометричних розмірів. Термін виконання робіт: з 30.10.2023р. по 30.04.2024р. Згодом термін виконання робіт продовжено: початок  01.05.2024, кінець  30.10.2024.
16.09.2024 відповідач звертався до Львівської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул.Поліська,2 у м.Львові для обслуговування будівель торгівлі орієнтовною площею 0,1169 га.
Матеріали справи містять копію Акта обстеження земельної ділянки №239 від 20.09.2024 року, зі змісту якого вбачається, що начальником відділу держаного контролю за використанням та охороною земель міської англомерації управління державного контролю за використанням та охороною земель Львівської міської ради, головним спеціалістом відділу інспекційної роботи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю та інженером з нагляду тимчасового порушення благоустрою проведено обстеження спірної земельної ділянки та складено вказаний акт, в якому зазначено результати обстеження: на земельній ділянці знаходиться бетонна будівля складної конфігурації орієнтовними розмірами 13м*6,6м, висотою 4,3м. Деякі стіни будівлі частково із цегли, решта стін відсутні. Територія навколо земельної ділянки огороджена листами металопрофілю, на загородженій території стоїть будівельний вагончик. До Акта додані фотографії з обстеження ділянки.
Листом №2403 вих-136207 від 25.09.2024 року Управління земельних ресурсів Львівської міської ради дало відповідь  ТзОВ «Перехрестя» на звернення  щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул.Поліська,2 у м.Львові, зазначивши таке. Згідно плану зонування Личаківського району м.Львова, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 01.12.2016 №1283, земельна ділянка площею 0,0210 га у межах червоних ліній (кадастровий номер 4610137200:08:007:0134) розміщена в межах функціональної зони ТР-2  зона транспортної інфраструктури (вулична мережа). Відтак, у межах функціональної зони ТР-2  зона транспортної інфраструктури (вулична мережа) не передбачено будівництво та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ -03.07).
Відповідачем долучено копію платіжної інструкції на суму 2403,00 грн, період 01.01.2024-31.12.2024, призначення платежу  переказ за користування земельною ділянкою згідно ухвали ЛМР по вул.Поліська, 2 ТзОВ «Перехрестя» через Царук А.П.
Листом №2412-вих-5916 від 16.01.2025 року Управління державного контролю за використанням та охороною земель Львівської міської ради надіслало відповідачу Акт обстеження земельної ділянки №239 від 20.09.2024 року.
Позивач вважає, що факт реєстрації за відповідачем права власності на спірний об`єкт порушує права власника (позивача) відповідної земельної ділянки, оскільки останній не в змозі нею розпорядитися, а відтак позивач звернувся із вказаним позовом до суду, в якому просив скасувати державну реєстрацію права приватної власності ТзОВ «Перехрестя» на об?єкт нерухомого майна: будівлю шашличної загальною площею 79,4 кв.м. на вул.Поліська, 2 у м. Львові (реєстраційний номер майна 23772437) з припиненням права власності ТзОВ «Перехрестя» на об?єкт нерухомого майна: будівлю шашличної загальною площею 79,4 кв.м на вул. Поліська, 2 у м. Львові (реєстраційний номер майна 23772437).
Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно із частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
За приписами статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до частини 1, 2, 6 статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності.
Згідно із частиною 1 статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
У відповідності до частини1  статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Згідно із частиною 1, 2 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених  Конституцією України  та законом є однією із засад цивільного законодавства (п.2 ч.1 ст. 3 Цивільного кодексу України).
Отже, законодавцем закріплено правове регулювання права власності, яка надає власнику правову охорону у володінні, користуванні та розпорядженні своїм майном, в яке держава не може втручатись окрім як на підставах, встановлених законом.
Неприпустимість позбавлення права власності є одним із основних засад цивільного законодавства, що підтверджує правову цінність змісту права власності.
Виходячи із наведених висновків, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.
Згідно із частиною 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.
Матеріалами даної справи, зокрема витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно підтверджується, що ТзОВ «Перехрестя» є власником будівлі шашличної площею 79,4 кв.м. за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул.Поліська, буд. 2.
Підставою виникнення права власності зазначено рішення Господарського суду Львівської області у справі №1/485-22/316 від 14.09.2001 року.
Тобто, за відповідачем зареєстроване право власності на нерухоме майно у Державному реєстрі на підставі судового рішення, що набрало законної сили, у відповідності до норм законодавства.
Власником земельної ділянки на вул. Поліська, 2 у м. Львові є територіальна громада м.Львова в особі Львівської міської ради на підставі п. а) ч. 2  ст. 83 Земельного кодексу України.
У позовній заяві та апеляційній скарзі Позивач зазначає, що будівля шашличної була знищена повністю, та перестала існувати як об`єкт матеріального світу.
В ході розгляду справи судом встановлено, що 12.11.2017 року  за адресою вул.Поліська, 2 у м.Львові відбулася пожежа, внаслідок якої майно Відповідача було пошкоджено, що підтверджується листом Управління запобігання надзвичайним ситуаціям та цивільного захисту по Львівській міській територіальній громаді ГУ ДСУ НС у Львівській області від 25.09.2023 №58-123-1757/58-113.
Статтею 349 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на майно припиняється в разі його знищення.
Пунктом 4 частини 1 статі 346 Цивільного кодексу України унормовано, що право власності припиняється у разі, зокрема знищення майна.
Тлумачення змісту  статті 349 ЦК України  свідчить, що умовою припинення права власності згідно з цією статтею, є наявність встановленого факту знищення майна, під яким слід розуміти такий вплив на нього, в результаті якого об`єкт права власності припиняє своє існування.
Вказаний висновок висвітлений у постанові Верховного Суду від 23.12.2021 року у справі №5015/45/11 (914/1919/20).
Водночас, за встановленими обставинами цієї справи, ухвалою Львівської міської ради від 10.10.2019 року №5715 було затверджено ТзОВ «Перехрестя» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано земельну ділянку площею 0,0210га у межах червоних ліній вулиці без права капітального будівництва та посадки багаторічних насаджень на вул. Поліській, 2 (кадастровий номер 4610137200:08:007:0134) в оренду терміном на 3 роки для обслуговування будівлі (код КВЦПЗ 16.00 - землі запасу (земельні ділянки кожної категорії землі, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, перевівши їх із земель, що не надані у власність або користування.
16.09.2024 відповідач звертався до Львівської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул.Поліська,2 у м.Львові для обслуговування будівель торгівлі орієнтовною площею 0,1169 га.
Листом №2403 вих-136207 від 25.09.2024 року Управління земельних ресурсів Львівської міської ради дало відповідь  ТзОВ «Перехрестя» на звернення  щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул.Поліська,2 у м.Львові, зазначивши таке. Згідно плану зонування Личаківського району м.Львова, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 01.12.2016 №1283, земельна ділянка площею 0,0210 га у межах червоних ліній (кадастровий номер 4610137200:08:007:0134) розміщена в межах функціональної зони ТР-2  зона транспортної інфраструктури (вулична мережа). Відтак, у межах функціональної зони ТР-2  зона транспортної інфраструктури (вулична мережа) не передбачено будівництво та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ -03.07).
В оскарженому рішенні суд першої інстанції зазначив, що акт обстеження земельної ділянки від 28.10.2022 №22 суд оцінює разом із Актом обстеження земельної ділянки №239 від 20.09.2024, в якому зазначено результати обстеження: на земельній ділянці знаходиться бетонна будівля складної конфігурації орієнтовними розмірами 13м*6,6м, висотою 4,3м. Деякі стіни будівлі частково із цегли, решта стін відсутні. Територія навколо земельної ділянки огороджена листами металопрофілю, на загородженій території стоїть будівельний вагончик. До Акта додані фотографії з обстеження ділянки.
При цьому, суд першої інстанції звернув увагу на наступне: (1) тривалий судовий розгляд цієї справи; (2) видачу дозволу Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради №87 на тимчасове порушення благоустрою на території Личаківського району для встановлення тимчасової огорожі для проведення робіт з відновлення окремих конструкцій будівлі без зміни їх геометричних розмірів, відповідно до поданої схеми плану тимчасової огорожі за адресою: м. Львів, вул. Поліська, 2, (з продовженням строків виконання робіт до 30.01.2025); (3) Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Львівської міської ради листом від 05.10.2023 №0006-вих-122586 надала Відповідачу відповідь на заяву, у якій зазначила, що відповідно до п. 13 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, що затверджений  постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №406  (надалі  Перелік будівельних робіт), відновлення окремих конструкцій будівель та споруд з метою ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій (аварій) та відновлення функціонування об`єктів, призначених для забезпечення життєдіяльності населення, без зміни їх геометричних розмірів.
Суд встановив, що на земельній ділянці за адресою: м. Львів, вул. Поліська, 2, ТзОВ «Перехрестя» під час цього судового розгляду здійснює відновлення будівлі шашличної, що підтверджується переліченими вище доказами, поданими як позивачем, так і відповідачем.
Аналізуючи встановлені у цій справі обставини, апеляційний господарський суд враховує, що ТзОВ «Перехрестя» набув у власність нерухоме майно у передбаченому законодавством порядку, яке через пожежу 12.11.2017 року   було пошкоджене, про що зазначено у листі Управління запобігання надзвичайним ситуаціям та цивільного захисту по Львівській міській територіальній громаді ГУ ДСУ НС у Львівській області від 25.09.2023 №58-123-1757/58-113.
Питання припинення права власності повинно вирішуватись з урахуванням в сукупності усіх фактів та обставин. Пошкодження чи знищення майна внаслідок незалежних від власника обставин, зокрема пожежі, не може вважатися самостійно підставою для скасування права власності на таке майно, адже власник майна має право на його відновлення.
Покладання тягаря пошкодження чи знищення майна на власника внаслідок обставин, що не залежали від нього, є надмірним тягарем та порушує принцип непорушності права власності та принцип мирного володіння майном, закріпленого у Першому протоколі до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
В оскарженому рішенні суд зазначив, що власник майна (відповідач у справі) проводить відновлення будівлі шашличної, що підтверджується доказами, поданими двома сторонами спору (зокрема, акт обстеження земельної ділянки №239 від 20.09.2024). Під час розгляду цієї справи відповідачем підтверджено та заявлено про те, що він не відмовляється від власних прав на реконструкцію будівлі і заперечує проти позову повністю.
Також надаючи правову оцінку Акту обстеження земельної ділянки на вул. Поліській, 2 у м. Львові від 28.10.2022 року, колегія суддів звертає увагу на те, що вказаний Акт був складений за відсутності представників відповідача.
Разом з тим, у ньому відображено, що об`єкт нерухомого майна будівлі шашличної загальною площею 79,4 кв.м. (реєстраційний номер майна 23772437), на вул. Поліській, 2 у м. Львові перебуває у власності ТзОВ «Перехрестя». 
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції констатує, що обстеження земельної ділянки без участі відповідача, як власника нерухомого майна, є порушенням його прав, що дає підстави для висновку про неналежність цього Акта обстеження земельної ділянки, як доказу у справі.
Суд першої інстанції вірно виснував у рішенні, що оскільки будівля шашличної фактично існує, відновлена відповідачем та знаходиться на спірній ділянці за адресою: м.Львів, вул.Поліська, 2, тому відсутні підстави для задоволення цього позову про скасування державної реєстрації права приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Перехрестя» на об`єкт нерухомого майна: будівлю шашличної загальною площею 79,4 кв.м. на вул. Поліська, 2 у м. Львові (реєстраційний номер майна 23772437) з припиненням права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Перехрестя» (ЄДРПОУ 20853816) на об`єкт нерухомого майна: будівлю шашличної загальною площею 79,4 кв.м. на вул.Поліська, 2 у м. Львові (реєстраційний номер майна 23772437) на підставі  ст.349 ЦК України.
Згідно із частиною 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Аналізуючи подані сторонами докази в порядку ст. 86 ГПК України, колегія суддів враховує наступне: на законодавчому рівні закріплено принцип непорушності права власності та принцип мирного володіння майном, зазначений у Першому протоколі до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; право власності відповідача підтверджено належними доказами та набуто у законний спосіб, про що зазначено вище; 12.11.2017  року за адресою м. Львів, вул. Поліська, 2 на об`єкті ТзОВ «Перехрестя» виникла пожежа, тобто обставини, що не залежали від відповідача (власника майна); 28.10.2022 року комісія проводила обстеження земельної ділянки за відсутності відповідача (власника майна), тому складений за результатами Акт обстеження не є належним доказом у справі; на час прийняття оскаржуваного рішення суду першої інстанції будівля шашличної відновлена відповідачем та знаходиться на спірній ділянці.
З урахуванням вищенаведеного, апеляційний господарський вважає рішення місцевого господарського суду законним, обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального і процесуального права.
Інші твердження, наведені апелянтом в апеляційній скарзі, не спростовують факту законного набуття відповідачем права власності на нерухоме майно. Відтак, суд першої інстанції правомірно відмовив у позові.
Щодо позовної давності колегія суддів зазначає наступне.
Відповідачем подано заяву про застосування строку позовної давності до заявлених позовних вимог (вх.№26732/24 від 05.11.2024), то суд зазначає таке.
Відповідно до ст.256, ч.3 ст.267 ЦК  позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Позовна давність є законним правом правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Позовна давність виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть виникнути в разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК).
Згідно з частинами 2-5  ст.267 ЦК  заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.
Крім того, суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Такі висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №369/6892/15-ц, від 31.10.2018 у справі №367/6105/16-ц, від 07.11.2018 у справі №575/476/16-ц тощо).
Оскільки у цій справі встановлено відсутність правових підстав для задоволення позову, тому позовна давність у спірних правовідносинах не застосовується.
За наслідками апеляційного перегляду судова колегія констатує, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують висновків, наведених в рішенні Господарського суду Львівської області від 28.01.2025 року у справі №914/1132/23.
Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Суд першої інстанції встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, ухвалив законне, обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу –  без задоволення.
Судові витрати
З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.                    
Керуючись, ст. ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд – 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Львівської міської ради б/н від 17.02.2025 року (вх.№01-05/415/25 від 17.02.2025 року) залишити без задоволення, рішення Господарського суду Львівської області від 28.01.2025 року у справі №914/1132/23 – без змін.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.
Справу повернути в Господарський суд Львівської області.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.
Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.
Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя                                                                       О.В. Зварич 

Суддя                                                                                          Н.М. Кравчук

        Суддя                                                                                          І.Ю. Панова