ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 675/1124/25
Провадження № 22-ц/820/1962/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,
       секретар        судового засідання        Шевчук Ю.Г.,
       з участю        представника відповідача         ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом  ОСОБА_2 до  ОСОБА_3 , Фермерського господарства «СІМ`Я 2019» про витребування майна із чужого незаконного володіння та поділ цього майна за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 16 липня 2025 року про відмову у забезпеченні позову,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст первісних і зустрічних позовних вимог

У липні 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_3 , Фермерського господарства «СІМ`Я 2019» (далі – ФГ «СІМ`Я 2019» про витребування майна із чужого незаконного володіння та поділ цього майна.
ОСОБА_2 зазначила, що з 27 січня 1988 року вона перебувала з  ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 6 лютого 2018 року. З 5 серпня 2017 року подружжя припинило спільне проживання та ведення спільного господарства.
За час шлюбу сторони набули:
- комплекс будівель та споруд загальною площею 3423,1 кв.м, що включає: будівлю, молочно-товарну ферму «Б» загальною площею 1020,7 кв.м; прибудову «б»; прибудову «б-1»; телятник «В» загальною площею 842,0, кв.м; силосну яму 1, силосну яму 2, силосну яму 3, силосну яму 4; телятник «Г» загальною площею 853,0 кв.м; прибудову «г»; телятник «Д» загальною площею 707,4 кв.м; прибудову «д»; прибудову «1-д», - по АДРЕСА_1 ;
- нежитлове приміщення, будівлю складу для сільськогосподарських потреб загальною площею 1582,8 кв.м по АДРЕСА_1 ;
- нежитлове приміщення, будівлю складу для сільськогосподарських потреб загальною площею 1600,3 кв.м по АДРЕСА_1 .
Вказане нерухоме майно належало сторонам на праві спільної сумісної власності подружжя, натомість  ОСОБА_3 здійснив відчуження його без згоди позивачки, внаслідок чого це майно набуло ФГ «СІМ`Я 2019».
ОСОБА_2 просила суд:
витребувати у ФГ «СІМ`Я 2019» у спільну сумісну власність сторін: комплекс будівель та споруд загальною площею 3423,1 кв.м, розташований по АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення, будівлю складу для сільськогосподарських потреб загальною площею 1582,8 кв.м, розташоване по АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення, будівлю складу для сільськогосподарських потреб загальною площею 1600,3 кв.м, розташоване по АДРЕСА_1 .
в порядку поділу спільного майна подружжя виділити їй в особисту приватну власність нежитлове приміщення, будівлю складу для сільськогосподарських потреб загальною площею 1582,8 кв.м, розташоване по АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення, будівлю складу для сільськогосподарських потреб загальною площею 1600,3 кв.м, розташоване по АДРЕСА_1 , та виділити  ОСОБА_3 в особисту приватну власність комплекс будівель та споруд загальною площею 3423,1 кв.м, розташований по АДРЕСА_1 , що включає: будівлю, молочно-товарну ферму «Б» загальною площею 1020,7 кв.м; прибудову «б»; прибудову «б-1»; телятник «В» загальною площею 842,0кв.м; силосну яму 1, силосну яму 2, силосну яму 3, силосну яму 4; телятник «Г» загальною площею 853,0 кв.м; прибудову «г»; телятник «Д» загальною площею 707,4 кв.м; прибудову «д»; прибудову «1-д», - по АДРЕСА_1 .

Короткий зміст вимог заяви про забезпечення позову

Одночасно з позовом ОСОБА_2 через представника ОСОБА_4 подала суду заяву про забезпечення позову, посилаючись на те, що  ОСОБА_3 вчиняє дії щодо приховування майна подружжя, відтак існує реальна загроза відчуження відповідачами спірного майна. Невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення суду та перешкодить ефективному захисту порушених прав позивачки. При цьому накладення арешту на нерухоме майно є співмірним заходом забезпечення позову із заявленими позовними вимогами та не позбавляє ФГ «СІМ`Я 2019» можливості використовувати це майно, такий захід забезпечення позову не становить надмірного тягаря для відповідача.
ОСОБА_2 просила суд накласти арешт на нерухоме майно, право власності на яке зареєстроване за ФГ «СІМ`Я 2019», а саме на: комплекс будівель та споруд загальною площею 3423,1 кв.м, розташований по АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення, будівлю складу для сільськогосподарських потреб загальною площею 1582,8 кв.м, розташоване по АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення, будівлю складу для сільськогосподарських потреб загальною площею 1600,3 кв.м, розташоване по АДРЕСА_1 .

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 16 липня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 – представника ОСОБА_2 про забезпеченні позову відмовлено.
Суд керувався тим, що ОСОБА_2 не надала доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить ефективний захист її прав і утруднить виконання рішення суду про задоволення позову. Крім того, запропонований ОСОБА_2 захід забезпечення позову може вплинути на господарську діяльність ФГ «СІМ`Я 2019» та порушити права інших осіб. Водночас такий захід не узгоджується з предметом і підставою позову.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу про забезпечення позову посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що між сторонами існує спір про право спільної сумісної власності подружжя на нерухоме майно, яке вибуло з їх володіння. Системні дії  ОСОБА_3 з приховування спільного майна породжують обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно утруднити або унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист порушеного права позивачки. Предметом позову ОСОБА_2 є вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння ФГ «СІМ`Я 2019» та здійснення його поділу з  ОСОБА_3 , а тому запропоновані позивачкою заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами. Накладення арешту на спірне майно не буде перешкоджати господарській діяльності ФГ «СІМ`Я 2019», а лише обмежить право останнього розпоряджатися цим майном. Також обтяження спірного майна це не призведе до порушення прав та інтересів інших осіб. Суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про необґрунтованість заяви.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзивах на апеляційну скаргу ФГ «СІМ`Я 2019» і ОСОБА_3  просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, вказавши на її законність та обґрунтованість.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Статтею 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.
Заслухавши учасника судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.
Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, якими обґрунтовувалися вимоги заяви про забезпечення позову, та не неправильно застосував норми статей 149, 150 ЦПК України.
У зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, та порушенням норм процесуального права оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

З 27 січня 1988 року ОСОБА_3 і ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 6 лютого 2018 року.
Між сторонами виник спір щодо поділу спільного майна подружжя.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Статтею 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
За змістом частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
В силу статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За своєю правовою природою забезпечення позову є гарантією належного виконання рішення суду про задоволення позову та ефективного відновлення порушених прав позивача. Вжиття судом цих заходів встановлює до прийняття рішення по справі певні обмеження здійснення учасниками справи, зокрема відповідачами, цивільних прав.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичних осіб або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 зазначила, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року (справа №753/22860/17) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 травня 2021 року у справі №914/1570/20 виснувала, що особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.
Зібрані докази вказують на те, що між сторонами тривалий час існує спір про право спільної сумісної власності на майно подружжя.
Предметом заявленого ОСОБА_2 позову є право сторін на: комплекс будівель та споруд загальною площею 3423,1 кв.м, розташований по АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення, будівлю складу для сільськогосподарських потреб загальною площею 1582,8 кв.м, розташоване по АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення, будівлю складу для сільськогосподарських потреб загальною площею 1600,3 кв.м, розташоване по АДРЕСА_1 .
Звертаючись до суду з позовом, а відтак і з заявою про забезпечення позову, ОСОБА_2 вказала на це майно як на спільне майно, що вибуло з власності подружжя без її згоди.
Особливості відносин сторін свідчить про те, що існує реальна загроза подальшого відчуження ФГ «СІМ`Я 2019» спірного нерухомого майна, а невжиття заходу забезпечення позову ОСОБА_2 може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист цивільних прав позивачки.
Суд першої інстанції не врахував указані обставини та дійшов помилкового висновку, про відсутність підстав для забезпечення позову ОСОБА_2 . При цьому висновок суду про недоведеність цих підстав є необґрунтованим.
Позов ОСОБА_2 містить вимоги майнового характеру, внаслідок чого накладення арешту на майно, що є предметом спору, вказує на те, що такий захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачкою вимогами.
Водночас апеляційний суд погоджується з доводам апеляційної скарги про те, що накладення арешту на спірне майно не буде перешкоджати господарській діяльності ФГ «СІМ`Я 2019», а лише обмежить право останнього розпоряджатися цим майном. Також обтяження спірного майна не призведе до порушення прав та інтересів інших осіб.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Під час розгляду заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи та не дотримався норм процесуального закону, внаслідок чого постановлена ним ухвала не може бути залишена в силі.
Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову слід задовольнити.

Щодо судових витрат

Оскільки заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено, то з відповідачів на користь останньої слід стягнути понесені витрати зі сплати судового збору за подання заяви та апеляційної скарги у розмірі по 484 грн 48 коп. з кожного.

Керуючись статтею 141, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 16 липня 2025 року про відмову у забезпеченні позову скасувати та ухвалити нове рішення.
Заяву  ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.
Накласти арешт на:
комплекс будівель та споруд загальною площею 3423,1 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1873993668221), розташований по АДРЕСА_1 ;
нежитлове приміщення, будівлю складу для сільськогосподарських потреб загальною площею 1582,8 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна, 453681268221), розташоване по АДРЕСА_1 ;
нежитлове приміщення, будівлю складу для сільськогосподарських потреб загальною площею 1600,3 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 453789168221), розташоване по АДРЕСА_1 , - право власності на які зареєстроване за Фермерським господарством «СІМ`Я 2019».
Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання – АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання – АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 ) 484 гривні 48 копійок судового збору.
Стягнути з Фермерського господарства «СІМ`Я 2019» (місцезнаходження – 30300, Хмельницька область, Шепетівський район, місто Ізяслав, вулиця Онищука, 59А; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України – 43204740) на користь ОСОБА_2 (місце проживання – АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 ) 484 гривні 48 копійок судового збору.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 вересня 2025 року.

Судді:        О.І. Ярмолюк

       Л.М. Грох

       Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції – Король О.В.         
Доповідач – Ярмолюк О.І.                                                        Категорія 2