П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

10 вересня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 400/12160/24	

Перша інстанція: суддя Птичкіна В.В.,
повний текст судового рішення
складено 08.04.2025, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Федусика А.Г.,
суддів: Бойко А.В. та Шевчук О.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1  (далі – ВЧ) та просив:
- визнати протиправними дії ВЧ, які полягають у складанні та затвердженні акту службового розслідування від 23.10.2024 року №6828 та виданні наказу №583 від 23.10.2024 року “Про результати проведення службового розслідування за фактом поранення ст. с-та ОСОБА_1 ”.
- скасувати акт службового розслідування від 23.10.2024 року №6828 та наказ №583 від 23.10.2024 року “Про результати проведення службового розслідування за фактом поранення ст. с-та ОСОБА_1 ”.
- зобов`язати ВЧ провести нове службове розслідування за фактом поранення старшого сержанта ОСОБА_1 про що скласти акт та видати відповідний наказ з врахуванням висновків суду.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 року відмовлено у відкритті провадження у справі щодо позовних вимог в частині скасування акта проведення службового розслідування від 23.10.2024 року №6828.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 року відкрито провадження у справі щодо позовних вимог про:  
- визнання протиправними дій ВЧ, які полягають у складанні та затвердженні акту службового розслідування від 23.10.2024 року №6828 та виданні наказу №583 від 23.10.2024 року “Про результати проведення службового розслідування за фактом поранення ст. с-та ОСОБА_1 ”;
- скасування наказу №583 від 23.10.2024 року “Про результати проведення службового розслідування за фактом поранення ст. с-та ОСОБА_1 ”;
- зобов`язання ВЧ провести нове службове розслідування за фактом за фактом поранення старшого сержанта ОСОБА_1 про що скласти акт та видати відповідний наказ з врахуванням висновків суду.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року адміністративний позов залишено без розгляду.
Не погоджуючись з даною ухвалою, заявник подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що судове рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просить його скасувати та направити справу до Миколаївського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 року відкрито провадження у справі щодо вказаних позовних вимог.
Разом з цим, 24.03.2025 р. від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску позивачем строку на звернення до суду. В обґрунтування вказаної заяви відповідач зазначав, що завірені копії акта службового  розслідування від 23.10.2024 року №6828 з усіма додатками та копія наказу від 23.10.2024 року №583 про підсумки службового розслідування були отримані позивачем у відділенні пошти 27.10.2024 року, на підтвердження чого надано скрін-шот (фото) зі сторінки електронного додатку «Нова пошта» (а.с.89).
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 р. адміністративний позов залишено без руху та позивачу надано час для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій необхідно зазначити поважні причини його пропуску, тобто такі, що об`єктивно, незалежно від волі позивача, унеможливили звернення до суду з дотриманням установленого строку, з наданням доказів на підтвердження поважності цих причин.
Матеріалами справи підтверджується, що будь-які документи  від позивача або його представника  на виконання ухвали від 27.03.2025 року про залишення позовної заяви без руху до суду не надходили. Клопотань про продовження процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви до суду також не надходило.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.07.2025 р. позовну заяву залишено без розгляду.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що скаржником не надано жодних доказів та обґрунтувань щодо поважності причин пропуску місячного строку на звернення до суду про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до частини 2  статті 55 Конституції України  кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Частиною 1  статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України)  передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно із частиною 5  статті 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк .
Частиною 1  статті 171 КАС України  передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Відповідно до  статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що наведеними вище правовими нормами передбачено, що адміністративний суд зобов`язаний в кожному випадку з`ясувати чи дотримано особою (позивачем) строк звернення до адміністративного суду із відповідним позовом, чи є поважними підстави пропуску цього строку. Якщо ж вказані позивачем підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду є неповажними, то суд повертає позовну заяву позивачу.
У свою чергу, поважними причинами пропуску процесуального строку можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.
Отже, строк повинен бути пропущений виключно з поважних причин.
Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, вирішальним у визначенні строків звернення до адміністративного суду є встановлення фактів, коли та за яких обставин позивач дізнався про порушення своїх прав та зміг вчинити дії, направлені на їх відновлення.
Звернення до суду з позовом є способом реалізації права на захист порушених прав і свобод особи, які така особа вважає порушеними у зв`язку з виникненням певних обставин, що впливають на її права. Отже, початок перебігу строку звернення до суду пов`язується саме з виникненням оспорюваних правовідносин, тобто предметом позовних вимог та часом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про такі обставини, адже наслідки для особи настають незалежно від підстав, за яких прийнято оскаржуваний акт індивідуальної дії, а з моменту прийняття такого рішення.
Як вже було зазначено вище, ухвалою від 18.03.2025 судом першої інстанції відкрито провадження у справі щодо позовних вимог:
- визнання протиправними дій ВЧ, які полягають у складанні та затвердженні акту службового розслідування від 23.10.2024 року №6828 та виданні наказу №583 від 23.10.2024 року “Про результати проведення службового розслідування за фактом поранення ст. с-та ОСОБА_1 ”;
- скасування наказу №583 від 23.10.2024 року “Про результати проведення службового розслідування за фактом поранення ст. с-та ОСОБА_1 ”;
- зобов`язання ВЧ провести нове службове розслідування за фактом поранення старшого сержанта ОСОБА_1 про що скласти акт та видати відповідний наказ з врахуванням висновків суду.
Разом з цим, у зв`язку з находженням клопотання відповідача від 24.03.2025 р. з наданням доказів про отримання позивачем оскарженого акта службового  розслідування та копії наказу, судом першої інстанції було встановлено, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду.
Так, матеріалами справи підтверджено, що завірені копії акта службового  розслідування від 23.10.2024 року №6828 з усіма додатками та копію наказу від 23.10.2024 року №583 про підсумки службового розслідування були отримані позивачем у відділенні «Нова пошта»  27.10.2024 р., проте позов подано до суду – 24.12.2024 р., тобто с пропуском місячного строку, встановленого ч.5  ст.122 КАС України.
Відповідно до частини третьої статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення її недоліків, зокрема, для надання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій зазначити поважні причини його пропуску, тобто такі, що об`єктивно, незалежно від волі позивача, унеможливили звернення до суду з дотриманням установленого строку, з наданням доказів на підтвердження неповажності цих причин.
Згідно підсистеми «Електронний суд», наведена вище ухвала суду доставлена до електронного кабінету представника позивача о 21 год 01 хв. 27.03.2025 р..
Однак, будь-яких документів та клопотань на виконання ухвали суду від 27.03.2025 р. від позивача або його представника суду не надано.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду у зв`язку з відсутністю від позивача заяви про поновлення строку на звернення до адміністративного суду.
Окрім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що причини пропуску строку звернення до адміністративного суду можуть бути визнані судом поважними лише якщо відповідні обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість подання позову у визначений законом строк, виникли протягом строку, який пропущено, та підтверджується належними і допустимими доказами.
Також суд зазначає, що відповідно до  статті 122 КАС України, особа, яка вважає, що рішенням, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи законні інтереси, повинна подати відповідну позовну заяву у визначений законодавством строк, а у випадку його пропуску з поважних причин в найкоротший час після того, як відпали обставини, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду.
У  рішенні від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 Конституційний Суд України  роз`яснив, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.
Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, а інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа  Стаббігс на інші проти Великобританії, справа  Девеер проти Бельгії).
Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини  Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії  визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain  № 11681/85).
Позивачем у межах даної справи суду не було надано належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та не наведено поважних обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.
При цьому, посилання позивача в апеляційній скарзі на значне навантаження на адвокатів, які надають безоплатну правничу допомогу, а також систематичні відключення електроенергії в місті Миколаїв у 2024 році, не є безумовною підставою для поновлення строку на звернення до суду.
Позивач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на судове оскарження дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом, як особа, зацікавлена у поданні позовної заяви, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством. Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 10.09.2020 року по справі №806/2321/16. 
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що позивач не навів належних доказів поважності пропуску місячного строку передбаченого  статтею 122 КАС України.
Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції, такі обставини не є переконливими для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.
Резюмуючи усе вищевикладене, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що враховуючи недоведеність заявником існування об`єктивно непереборних обставин, які унеможливили своєчасне звернення до суду з цими вимогами, визнання неповажними зазначених заявником причин пропуску строку та фактичне невиконання позивачем вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху - позовна заява підлягає поверненню позивачу.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм процесуального права, відповідно до ст.316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.
Керуючись ст.308, 311, 312, 316, 321, 325, 327, 329 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення а ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач 		А.Г. Федусик	
Судді	  	А.В. Бойко    О.А. Шевчук