Справа №465/864/24                                 Головуючий у 1 інстанції:Марків Ю.С. 
Провадження №22-ц/811/486/25                 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
судді-доповідача: Левика Я.А.,
суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м.Львова в складі судді Марків Ю.С. від 18 грудня 2024 року у справі за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, -

в с т а н о в и л а :

         рішенням Франківського районного суду м.Львова від 18 грудня 2024 року позов Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання – задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за послуги з теплопостачання в розмірі 7355 (сім тисяч триста п`ятдесят п`ять) гривень 98 коп.
Компенсовано Львівському міському комунальному підприємству "Львівтеплоенерго" судовий збір в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. за рахунок держави.
Вказане рішення оскарживОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 .
В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Франківського районного суду м.Львова від 18 грудня 2024 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовуЛьвівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання.
Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, оскільки винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Такі договори укладаються відповідно до типових, або примірних договорів, затверджених КМУ, або іншими уповноваженими законом державними органами, відповідно до Закону. З пропозицією про укладання договору про надання компослуг, або внесення змін до нього, може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово, другій стороні, проект відповідного договору, складений згідно з типовим договором. По сьогоднішній день від ЛМКП «Львівтеплоенерго» ніяких пропозицій про укладення договору не надходило. Відповідно відповідачка немає ніяких цивільних обов?язків перед ЛМКП «Львівтеплоенерго». Щодо заяви, поданої до ЛКП «Південне» від 24.11.21р., про непрацюючі батареї центрального опалення, та відсутністю опалення в зв?язку з тим, то це обладнання перебуває у розпорядженні та на балансі Управляючої компанії будинку - ЛКП, яке несе повну відповідальність за справність та технічний стан опалювального обладнання, а не ЛКП «Львівтеплоенерго», яке є теплопостачальною організацією та постачає та здійснює транспортування теплоносія. Щодо повідомлення (повторне) від 15.10.24., а не від 18.12.24р., адресоване ЛМКП «Львівтеплоенерго», що неправильно зрозуміле і тлумачене судом, є не відмовою від надання підприємством послуг, а повторна констатація факту не споживання і не отримання послуг і стосується спірного періоду (з 01.11.2021р.). Додає, що відповідачка у зв?язку з хворобою і психічним станом не могла брати участь у судових засіданнях, та належним чином реалізувати своє право на захист, як сторона по справі. Про що подавалось клопотання від 24.06.24р., про призначення амбулаторної судової психіатричної експертизи ОСОБА_2 , яке було проігноровано та взагалі не взяте судом до уваги. 
Відповідно до ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, відзиву на позовну заяву, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611 ч.1 п.4, 625 ч.1, 629, 634 ЦК України, ст.ст. 247 ч.2, 258, 259, 263-265, 530 ЦПК України, ст.ст. 67, 68 ЖК України, ст.ст.12, 13, 21, 22, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.19, 19-1, 24 Закону України ««Про теплопостачання», та задовольняючи позов, - виходив з того, що відповідачка ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 до 28.12.2022, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації ЛМКП «Львівтеплоенерго» №1 від 27.06.2023 та Витягом про знятих з реєстрації у житловому приміщенні/будинку осіб. Згідно вказаної довідки квартира перебуває у комунальній власності. Послуги з централізованого опалення відносяться до комунальних послуг. Договір між сторонами про надання послуг не укладався. Відповідно до вказаних вимог Закону ЛМКП «Львівтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Високий Замок» від 01.07.2014 №92 (5156). Цей договір є підставою для появи публічно-правових взаємовідносин ЛМКП «Львівтеплоенерго» з усіма без винятку споживачами, які підпадають під цю категорію. Отже, відповідачка є споживачем централізованого опалення, що постачається ЛМКП «Львівтеплоенерго». ЛМКП «Львівтеплоенерго» надавало відповідачці як споживачу за вказаною адресою послуги з централізованого опалення, а відповідачка такі послуги прийняла, від їх отримання не відмовилася. Враховую вищевикладене, суд брав до уваги твердження сторони відповідачки, викладені у відзиві на позовну заяву щодо відсутності будь-яких договірних відносин між нею та ЛМКП «Львівтеплоенерго» у зв`язку з тим, що вона не підписувала жодного договору з позивачем. Фактичне надання цих послуг і відкриття особового рахунку за адресою: АДРЕСА_1 , слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених Законом України «Про теплопостачання» та Правил. Як вбачається з матеріалів справи, особовий рахунок № НОМЕР_1 відкритий за адресою: АДРЕСА_1 , споживачем за яким вказано відповідачку ОСОБА_2 . За вказаним особовим рахунком відповідачка за період з 01.11.2021 по 28.12.2022 частково здійснювала платежі за послугу з централізованого опалення, а саме листопаді 2021 оплачено 583,63 грн. та у грудні 2021 оплачено 992,41 грн. Отже, відповідачка є споживачем централізованого опалення, що постачається ЛМКП «Львівтеплоенерго». На підтвердження надання послуг та отримання таких споживачем, ЛМКП «Львівтеплоенерго» надало довідку щодо заборгованості за надану послугу по особовому рахунку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з якою відповідачці нарахована заборгованість з оплати за послуги з централізованого опалення за період з 01.11.2021 по 28.12.2022, яка становить 7355,98 грн. Як вбачається з матеріалів справи стороною відповідачки до відзиву на позовну заяву долучено заяву, подану директору ЛКП «Південне» від 24.11.2021, відповідно до якої у квартирі відповідачки у кімнатах не працюють батареї центрального опалення, у зв`язку з чим знизилась температура повітря та утворились погіршення санітарного стану квартири; послуга з центрального опалення не надається та вона нею не користується, проте суд не взяв до увагу вищевказану заяву. Актів-претензій про неналежне надання чи ненадання послуг теплопостачання та відсутності у будинку опалення відповідачки за спірний період матеріали справи не містять. Жодних інших доказів, які б стверджували про неналежне надання позивачем послуг з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання відповідачкою не було надано. Відповідачка від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку у спірний період не відмовлялась, з заявою про її відсутність у квартирі до позивача протягом спірного періоду не зверталась, однак послуги за опалення та гаряче теплопостачання не оплачувала повному обсязі. Надане відповідачкою повідомлення від 18.12.2024, адресоване Львівському міському комунальному підприємству «Львівтеплоенерго» про відмову від надання підприємством їй послуг суд не взяв до уваги, оскільки вказане повідомлення не стосується спірного періоду, за який позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за послуги з теплопостачання. Окрім цього, суд не взяв до уваги заяву ОСОБА_1 , який являється сином відповідачки ОСОБА_2 , у якій він зазначає, що є свідком того, що в періоди часу з листопада 2020 по березень 2021 та з листопада 2021 по березень 2022 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 було відсутнє центральне опалення, в житлових кімнатах не працювали батареї опалення, була низька температура повітря, у зв`язку з чим створились антисанітарні умови для проживання, оскільки сторона відповідачки до суду з клопотанням про виклик свідка не зверталась. Надаючи пояснення у письмовій формі свідок ОСОБА_1 (як це зазначається у заяві), не попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань. Оскільки надані позивачем докази та розрахунки не спростовані відповідачкою, доказів, які в своїй сукупності дали б змогу дійти висновку про неналежне надання послуги з централізованого опалення відповідачкою не надано, відповідачка жодними доказами не спростувала розміру заборгованості, не надала доказів щодо оплати заборгованості, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача у судовому порядку заборгованості за послуги з централізованого опалення в розмірі 7355,98 грн. З урахуванням викладеного позов підлягає до задоволення.
Колегія суддів вважає, що такі висновки суду відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, доводи ж скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.
У лютому 2024 року Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» звернулось в суд із позовом до  ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, в якому просило:
- стягнути з ОСОБА_2 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в сумі 7355,98 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначали, що згідно довідки з місця проживання вбачається, що у квартирі проживають відповідачі відповідно користуються послугами з централізованого опалення та послугами з централізованого постачання гарячої води. Відповідачу для здійснення оплати за надання послуг з теплопостачання був відкритий особовий рахунок. Станом на 28.12.2022 р. за спожиту теплову енергію за період з 01.11.2021 року по 28.12.2022 року у відповідачів перед ЛМКП «Львівтеплоенерго» рахується заборгованість в сумі 7355,98грн., яка залишилась неоплаченою, що підтверджується довідкою про стан розрахунків заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Таким чином, неправомірні дії відповідачів призвели до порушення майнових прав законних інтересів позивача. Додає, що через несвоєчасність проведення розрахунків відповідачами за надані послуги позивач ЛМКП «Львівтеплоенерго» не може забезпечити своєчасну оплату податків, внесків до пенсійного фонду, а також має заборгованість перед іншими підприємствами. Також 02 жовтня 2023 Франківським районним судом м. Львова було видано судовий наказ, який ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 31.10.2023 було скасовано. 
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 07.06.2018 року № 2454-VІІІ).
Згідно із частинами другими ст. 21, 22 Закону «Про житлово-комунальні послуги» виконавець послуги з постачання гарячої води повинен забезпечити її постачання безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, температури та величини тиску.
За змістом ст.12, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води.
За правилами ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
За змістом статті 24 ч.3 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії зобов`язаний своєчасно укласти договір з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.
Згідно з п. 1 Правил про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, з наступними змінами та доповненнями, ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець) і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.
Послуги з централізованого опалення відносяться до комунальних послуг. 
Як вбачається із матеріалів справи, правильно встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорювалось та не спростовано, – ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 до 28.12.2022, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації ЛМКП «Львівтеплоенерго» №1 від 27.06.2023 та Витягом про знятих з реєстрації у житловому приміщенні/будинку осіб.
Згідно вказаної довідки квартира перебуває у комунальній власності. 
Договір між сторонами про надання послуг не укладався.
Відповідно до пункту 8 Правил про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, з наступними змінами та доповненнями, послуги надаються споживачу згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.
Відповідно до ч.7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної та гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем), що укладається з виконавцем із споживачем – фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.
Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до вказаних вимог Закону ЛМКП «Львівтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Високий Замок» від 01.07.2014 №92 (5156).
Цей договір є підставою для появи публічно-правових взаємовідносин ЛМКП «Львівтеплоенерго» з усіма без винятку споживачами, які підпадають під цю категорію.
Отже, відповідачка є споживачем централізованого опалення, що постачається ЛМКП «Львівтеплоенерго». 
ЛМКП «Львівтеплоенерго» надавало відповідачці як споживачці за вказаною адресою послуги з централізованого опалення, а відповідачка такі послуги прийняла, від їх отримання не відмовилася.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно не взяв до уваги твердження сторони відповідачки, щодо відсутності буд-яких договірних відносин між нею та ЛМКП «Львівтеплоенерго» у зв`язку з тим, що вона не підписувала жодного договору з позивачем, оскільки фактичне надання цих послуг і відкриття особового рахунку за адресою: АДРЕСА_1 , слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених Законом України «Про теплопостачання» та Правил.
Відповідно до статті 7 цього Закону, споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно з пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (із змінами), розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.
Статтею 67 Житлового кодексу України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Відповідно до статті 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними.
Як вбачається з матеріалів справи, правильно встановлено судом першої інстанції та доводами апеляційної скарги не спростовано, – особовий рахунок № НОМЕР_1 відкритий за адресою: АДРЕСА_1 , споживачем за яким вказано відповідачку ОСОБА_2 .
По вказаному особовому рахунку відповідачка за період з 01.11.2021 по 28.12.2022 частково здійснювала платежі за послугу з централізованого опалення, а саме у листопаді 2021 оплачено 583,63 грн. та у грудні 2021 оплачено 992,41 грн.
Отже, відповідачка є споживачем централізованого опалення, що постачається ЛМКП «Львівтеплоенерго».
На підтвердження надання послуг та отримання таких споживачем, ЛМКП «Львівтеплоенерго» надало довідку щодо заборгованості за надану послугу по особовому рахунку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з якою відповідачці нарахована заборгованість з оплати за послуги з централізованого опалення за період з 01.11.2021 по 28.12.2022, яка становить 7355,98 грн.
Статтею 19-1 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що оплата споживачем теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунок із спеціальним режимом використання є обов`язковою умовою договору на постачання теплової енергії, укладеного між теплопостачальною організацією та споживачем теплової енергії.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 530 ЦПК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Пунктом 4 ч.1 ст. 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
На підставі ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до п. 33 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року (в редакції станом на час спірних правовідносин), у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця в усній формі за допомогою телефонного зв`язку чи у письмовій формі за адресами, що зазначені в договорі. У повідомленні зазначається прізвище, ім`я та по батькові, точна адреса проживання споживача, а також найменування виду неналежно наданої або ненаданої послуги. Повідомлення споживача незалежно від його форми (усна або письмова) обов`язково реєструється представником виконавця у журналі реєстрації заявок споживачів. Представник виконавця зобов`язаний повідомити споживачеві відомості про особу, яка прийняла повідомлення (прізвище, ім`я та по батькові), реєстраційний номер повідомлення та час його прийняття.
Згідно з п. 34 Правил, представник виконавця, якому відомі причини неналежного надання або ненадання послуги, зобов`язаний невідкладно повідомити про це споживача та зробити відповідну відмітку в журналі реєстрації заявок, що є підставою для визнання виконавцем факту неналежного надання або ненадання послуг.
Як вбачається з матеріалів справи стороною відповідачки долучено заяву, подану директору ЛКП "Південне" від 24.11.2021, відповідно до якої у квартирі відповідачки у кімнатах не працюють батареї центрального опалення, у зв`язку з чим знизилась температура повітря та утворились погіршення санітарного стану квартири; послуга з центрального опалення не надається та вона нею не користується.
Однак, судом першої інстанції така до уваги не взята, з чим колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, актів-претензій про неналежне надання чи ненадання послуг теплопостачання та відсутності у будинку опалення відповідачки за спірний період матеріали справи не містять.
Окрім того, жодних інших доказів, які б стверджували про неналежне надання позивачем послуг з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання відповідачкою не надано ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції.
Також, судом першої інстанції правильно встановлено, що оскільки заява ОСОБА_2 скерована директору ЛКП "Південне", а не до ЛМКП "Львівтеплоенерго", як виконавця послуг, то суд не може таку брати до уваги, як доказ неналежного надання або ненадання послуг виконавцем.
Так, відповідачка від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку у спірний період не відмовлялась, з заявою про відсутність у квартирі до позивача протягом спірного періоду не зверталась, однак послуги за опалення та гаряче теплопостачання не оплачувала в повному обсязі, що правильно встановлено судом першої інстанції.
Окрім того, Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго» на виконання ухвали Львівського апеляційного суду від 18.09.2025 року надано відповідь №13.10.25, з якої вбачається, що у спірний період з 01.11.2021 року по 28.12.2022 року звернення з приводу надання неналежної якості послуг з теплопостачання або ненадання послуг з теплопостачання, неналежної кількості від ОСОБА_2 (чи її уповноваженого представника) на адресу ЛМКП «Львівтеплоенерго» не надходили.
Вказане підтверджує висновки суду першої інстанції та спростовує доводи апеляційної скарги. 
Окрім того, повідомлення відповідачки від 18.12.2024, адресоване Львівському міському комунальному підприємству "Львівтеплоенерго" про відмову від надання підприємством їй послуг суд першої інстанції правильно не взяв до уваги, оскільки вказане повідомлення не стосується спірного періоду, за який позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за послуги з теплопостачання.
Що стосується заяви ОСОБА_1 , який є сином відповідачки ОСОБА_2 , у якій він зазначає, що є свідком того, що в періоди часу з листопада 2020 по березень 2021 та з листопада 2021 по березень 2022 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 було відсутнє центральне опалення, в житлових кімнатах не працювали батареї опалення, була низька температура повітря, у зв`язку з чим створились антисанітарні умови для проживання, то судом першої інстанції правильно не брав таку до уваги, оскільки сторона відповідачки до суду з клопотанням про виклик свідка не зверталась та надаючи пояснення у письмовій формі свідок ОСОБА_1 (як це зазначається у заяві), не попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань.
Враховуючи вказане, судом першої інстанції правильно встановлено та доводами апеляційної скарги не спростовано, що оскільки надані позивачем докази та розрахунки не спростовані відповідачкою, докази, які в своїй сукупності дали б змогу дійти висновку про неналежне надання послуги з централізованого опалення відповідачкою не надано та жодними доказами не спростовано розміру заборгованості, не надано доказів щодо оплати заборгованості, а відтак з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованості за послуги з централізованого опалення в розмірі 7355,98 грн.
З врахуванням наведеного, апеляційну скаргу слід вважати безпідставною та залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції, як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Рішення Франківського районного суду м.Львова від 18 грудня 2024 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 16 жовтня 2025 року.

Судді: Я.А. Левик

                                                                        Н.П. Крайник

                                                                        М.М. Шандра