УХВАЛА
23 вересня 2025 року
м. Київ
справа № 295/4177/23
провадження № 61-11333ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., 
Фаловської І. М.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Опанасюк Сергій Павлович, на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 12 липня 2024 року, додаткове 
рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15 липня 
2024 рокута постанову Житомирського апеляційного суду від 18 серпня 2025 року в справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Білецька Наталія Степанівна, про визнання правочинів недійсними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та обтяжень,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до 
  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4  про визнання правочинів недійсними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та обтяжень.
Рішенням Богунського районного суду Житомирської області від 12 липня 2024 року позов задоволено.
Визнано недійсним договір дарування від 22 травня 2020 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Білецькою Н. С., предметом якого є частка в розмірі 1/4 нежитлової будівлі загальною площею 
1875,8 кв. м., що складається з: адмінприміщення літ. «Б», площею 
425 кв. м.; ремонтно-механічного цеху літ. «Б1», «Б2», площею 1450,8 кв. м.; навісу закритого літ. «Н»; навісу літ. «НІ»; навісу літ. «Н2» та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Скасовано рішення приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Білецької Н. С. про державну реєстрацію прав та обтяжень щодо нерухомого майна: нежитлової будівлі загальною площею 1 875,8 кв. м. за адресою: 
АДРЕСА_1 .
Визнано недійсним договір дарування від 22 травня 2020 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Білецькою Н. С., предметом якого є частка в розмірі 1/4 нежитлової будівлі складу загальною площею 395,9 кв. м. позначена на плані під літерою «Д», до нежитлової будівлі складу належать: рампа літ. «1», крита рампа літ. «II», знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Скасовано рішення приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Білецької Н. С. про державну реєстрацію прав та обтяжень щодо нерухомого майна: нежитлової будівлі складу загальною площею 395,9 кв. м., за адресою: 
АДРЕСА_1 .
Визнано недійсним договір про поділ майна від 22 травня 2020 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , предметом якого є частка в розмірі 1/2 нежитлової будівлі загальною площею 1 875,8 кв. м., що складається з адміністративного приміщення літ. «Б», площею 425 кв. м.; ремонтно-механічного цеху літ. «Б1», «Б2», площею 1 450,8 кв. м.; навісу закритого літ. «Н»; навісу літ. «Н»; навісу літ. «Н1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Скасовано рішення приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Білецької Н. С. про державну реєстрацію прав та обтяжень щодо нерухомого майна: нежитлової будівлі загальною площею 1 875,8 кв. м., за адресою: 
АДРЕСА_1 .
Визнано недійсним договір про поділ майна від 22 травня 2020 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , предметом якого є частка в розмірі 1/2 нежитлової будівлі складу загальною площею 395,9 кв. м. позначена на плані під літерою «Д», до нежитлової будівлі складу належать: рампа літ. «І», крига рамна літ. «II», знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Скасовано рішення приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Білецької Н. С. про державну реєстрацію прав та обтяжень щодо нерухомого майна: нежитлової будівлі складу загальною площею 395,9 кв. м., за адресою: 
АДРЕСА_1 .
Додатковим рішенням Богунського районного суду Житомирської області від 15 липня 2025 року стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 
в солідарному порядку на користь ОСОБА_2 9 125,60 грн витрат по сплаті судового збору.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 18 серпня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 12 липня 2024 року залишено без змін.
Додаткове рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15 липня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь 
ОСОБА_2 судовий збір в розмірі по 3 041,60 грн. з кожного.
02 вересня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Опанасюк С. П. через підсистему «Електронний Суд» направив до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 12 липня 2024 року та додаткове рішення Богунського районного суду 
м. Житомира від 15 липня 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 18 серпня 2025 року.
У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
У частині першій статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставою касаційного оскарження судових рішень представник заявника зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме суди застосували норми матеріального права без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 30 липня 2020 року у справі № 910/2861/18, від 27 липня 2020 року у справі № 621/1255/17, 
від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18, від 31 березня 2021 року у справі № 705/2045/16-ц, від 21 квітня 2023 року у справі № 569/3958/21, 
від 04 вересня 2024 року у справі № 922/42/24, від 24 липня 2024 року у справі № 646/85718, від 26 лютого 2025 року у справі № 711/494/24.
Також, заявник посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України та вважає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосовування статей 3, 13 ЦК України в контексті необхідності застосування критеріїв добросовісності та справедливості до поведінки кредитора, а також співмірності його грошових вимог вартості майна боржника.
Крім цього, на думку представника заявника, суди не дослідили докази, які були долучені до позовної заяви, чим порушили норми процесуального права (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).
Також суд першої інстанції, в порушення норм процесуального права не залучив до участі ОСОБА_5 , як власника 1/4 частки спірних нерухомих об`єктів, які набуті на підставі оскаржуваних правочинів та рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
Крім цього, на думку представника заявника, в ухваленні оскаржуваного рішення суду першої інстанції брав участь суддя, якому було заявлено обґрунтований відвід, що є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення на підставі пункту 2 частини першої статті 411 ЦПК України.
Крім цього, представник заявника просить зупинити дію рішення Богунського районного суду м. Житомира від 12 липня 2024 року, яке залишено без змін постановою Житомирського апеляційного суду 
від 18 серпня 2025 року до закінчення його розгляду в касаційному порядку. Також просить зупинити виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 18 серпня 2025 року в частині стягнення із заявника судового збору до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Клопотання (заява) про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення або зупинення його дії, такими мотивами, зокрема, може бути відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо.
Отже, метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.
З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду може бути надано копію такої постанови.
Ураховуючи наведене, у задоволенні клопотання представника заявника про зупинення дії рішення Богунського районного суду м. Житомира 
від 12 липня 2024 року, яке залишено без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 18 серпня 2025 року до закінчення його в касаційному порядку слід відмовити, оскільки оскарження судових рішень у касаційному порядку не є безумовною підставою для їх зупинення судом касаційної інстанції, а припущення представника заявника щодо дій які можливо трапляться та/або не трапляться у майбутньому, судом не приймаються до уваги.
Крім цього, Верховний Суд вважає, що клопотання про зупинення виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 18 серпня 
2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору, не підлягає задоволенню, оскільки представник заявника не обґрунтував необхідність у зупиненні виконання судового рішення в цій частині та не надав відповідні доказів примусового виконання вказаної постанови.
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу (частина восьма 
статті 394 ЦПК України).
Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містять підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини другої 
статті 389 ЦПК України.
З огляду на викладене, касаційний суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.
Керуючись статтями 260, 389, 392, 394, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Опанасюк Сергій Павлович, на рішення Богунського районного суду м. Житомира 
від 12 липня 2024 року,додаткове рішення Богунського районного суду         м. Житомира від 15 липня 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 18 серпня 2025 року.
Витребувати із Богунського районного суду м. Житомира цивільну справу 
№ 295/4177/23 за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Білецька Наталія Степанівна, про визнання правочинів недійсними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та обтяжень.
Відмовити у задоволенні клопотання  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Опанасюк Сергій Павлович, про зупинення дії рішення Богунського районного суду м. Житомира від 12 липня 2024 року, яке залишено без змін постановою Житомирського апеляційного суду 
від 18 серпня 2025 року та зупинення виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 18 серпня 2025 року в частині стягнення судового збору з ОСОБА_1 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                  В. М. Ігнатенко
                                                                                                          О. М. Ситнік
                                                                                                              І. М. Фаловська