Справа № 128/3502/24
Провадження № 22-ц/801/1910/2025
Категорія: 39
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач:Копаничук С. Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року	Справа № 128/3502/24	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого: Копаничук С.Г. (суддя - доповідач),
суддів: Голоти Л. О., Рибчинського В, П., 
з участю секретаря судового засідання: Кашпрук М. Г.,
учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент»,
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 червня 2025 року, постановлене під головуванням судді Романюк Л. Ф., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання,

в с т а н о в и в:

У  серпні 2024  року ТОВ «Брайт Інвестмент» звернулося  до  суду із  позовом до  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_1    про стягнення 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначало, що 06.07.2007 року між  ОСОБА_2  та ВАТ  «КБ «Надра» укладено кредитний договір № 213/ МК/2007/ЦВ-840 на підставі якого « ВАТ КБ «Надра» надав ОСОБА_2 кредитні кошти на суму 28000 доларів США.
Того ж дня, з метою забезпечення виконання умов кредитного договору мі ОСОБА_1 та ВАТ « КБ «Надра» укладено договір поруки №06/07/2007/213, згідно якого ОСОБА_1 у разі невиконання ОСОБА_2 умов кредитного договору, стає солідарним боржником та відповідає перед банком всім своїм майном, яке йому належить на праві власності та особистими коштами (п.1 вказаного договору поруки).
У зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 основного зобов`язання за вказаним кредитним договором, ВАТ «КБ «Надра» звернулося до Замостянського районного суду м. Вінниці з позовною заявою про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 11.02.2011 року по справі № 2-118/11 позовні вимоги ВАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 213/МК/2007/ЦВ-840 від 06.07.2007 року в сумі 31320,52 дол. США, що еквівалентно 248049,57 грн., судовий збір 1364,20 грн. та витрати ІТЗ 30 грн.
Згідно договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» право вимоги за кредитним договором та всіма іншими похідними договорами перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».
Згідно договору № GL48N718070_blank_08 про відступлення прав вимоги від 17.08.2021 року укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (первинний кредитор) та ТОВ «Брайт Інвестмент (новий кредитор) право вимоги за кредитним договором та всіма іншими похідними договорами перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» разом з усіма додатками до нього(у тому числі графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.03.2022 року по справі №127/2-118/11, провадження № 6/127/99/22 заяву ТОВ «Брайт Інвестмент» було задоволено та замінено стягувача у виконавчих листах, виданих на підставі рішення Замостянського районного суду м. Вінниці по справі №2-118/11 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 213/МК/2007/ЦВ-840 від 06.07.2007 року в сумі 31320,52 дол. США, що еквівалентно 248049,57 грн., судовий збір 1364,20 грн. та витрати ІТЗ 30 грн.
На момент відступлення права вимоги за вищевказаними договорами відповідачі не виконали в повному обсязі рішення суду про стягнення заборгованості дотепер.
Відповідно до розрахунку 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, яке становить 31 320,52 дол. США за період з 01.05.2017 року по 23.02.2022 року (дата розрахунку до введення Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 воєнного стану) розмір нарахованих 3% річних на суму боргу становить 4 528,17 доларів США.
Просили стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в доларах США, яке становить 4 528,17 доларів США, стягнути судові витрати.
Рішенням  Вінницького  міського  суду  Вінницької  області  від 21  травня   2025  року Позов   задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2  та   ОСОБА_1  на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в доларах США, яке становить 4 528,17 доларів США.
У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить зазначене рішення суду скасувати через неправильну оцінку судом доказів і невірно встановлені обставини, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, а у справі ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Вказав, що суд першої інстанції не врахував те, що позивачем не доведено належним чином переходу до нього права вимоги за кредитним договором; не дослідив питання застосування строків позовної давності. Зазначає, що основне зобов`язання на яке нараховуються 3% річних є задавненими ,а строк пред`явлення виконавчого документу до виконання сплив, тому пред`явлення цього позову без стягнення основної суми боргу є зловживанням процесуальними правами. 
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» вважає рішення суду законним і обгрунтованим, а доводи скарги безпідставними.
Заслухавши доповідача, осіб, що беруть участь в справі, перевіривши матеріали справи і рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Постановляючи рішення про задоволення позову ,суд виходив із того, що позивач набув право вимоги до відповідачів за кредитним договором на підставі укладених договорів про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank від 05.08.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» і № GL48N718070_blank_08 від 17.08.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» .
Разом із тим, колегія суддів вважає, що до такого висновку суд дійшов, невірно оцінивши надані позивачем і наявні в матеріалах справи докази, якими позивач підтверджував свої вимоги.
Так ,як посилалось у позові ТОВ «Брайт Інвестмент», воно набуло права вимоги до відповідачів, оскільки ухвалою Вінницького міського суду від 17.03.2022 року було задоволено заяву ТОВ «Брайт Інвестмент» і замінено сторону стягувача у виконавчих листах ,виданих на підставі рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 11.02.2011 року у справі №127/2-118/11 про стягнення з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 213/ МК/2007/ЦВ-840 від 06.07.2007 року в сумі 31320,52 долара США ,що еквівалентно 248049.57 грн та 1364,2 грн. судового збору. 
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, за винятком випадків, передбачених законом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Встановлено ,що 06.07.2007 року між ОСОБА_2 та «ВАТ КБ «Надра» укладено кредитний договір № 213/ МК/2007/ЦВ-840 на підставі якого « ВАТ КБ «Надра» надав ОСОБА_2 кредитні кошти на суму 28000 доларів США.
Того ж дня, з метою забезпечення виконання умов кредитного договору мі ОСОБА_1 та «ВАТ КБ «Надра» укладено договір поруки №06/07/2007/213, згідно якого ОСОБА_1 у разі невиконання ОСОБА_2 умов кредитного договору, стає солідарним боржником та відповідає перед банком всім своїм майном, яке йому належить на праві власності та особистими коштами (п.1 вказаного договору поруки).
У зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 основного зобов`язання за вказаним кредитним договором, ВАТ « КБ «Надра» звернулося до Замостянського районного суду м. Вінниці з позовною заявою про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 11.02.2011 року по справі № 2-118/11 позовні вимоги ВАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 213/МК/2007/ЦВ-840 від 06.07.2007 року в сумі 31320,52 дол. США, що еквівалентно 248049,57 грн., судовий збір 1364,20 грн. та витрати ІТЗ 30 грн.
Згідно договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»,а також додатку до нього , право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором та всіма іншими похідними договорами була включена до додатку, тобто, була предметом вказаного договору про перехід права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (а.с.8-10,11).
Згідно договору № GL48N718070_blank_08 про відступлення прав вимоги від 17.08.2021 року ,укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент», право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором та всіма іншими похідними договорами була а також додатку до нього право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором та всіма іншими похідними договорами була включена до додатку, тобто, була предметом вказаного договору про перехід права вимоги до ТОВ «Брайт Інвестмент». 
Вказані обставини жодною стороною не оскаржувались.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.03.2022 року замінено сторону виконавчого провадження з виконання рішення Замостянського районного суду від 11.02.2007 року по цивільній справі №127/2-118/11 ,а саме стягувача ПАТ «КБ «Надра» на ТОВ «Брайт Інвестмент».
Зі змісту ухвали не вбачається ,що суд вирішував питання про заміну стягувача у виконавчих листах.
З матеріалів справи вбачається ,що на підтвердження переходу права вимоги до відповідачів за вказаним кредитним договором , до ТОВ «Брайт Інвестмент» взагалі не надав і матеріали справи не містять доказів обставин щодо видачі виконавчих листів ,пред`явлення їх до виконання , поновлення ТОВ «Брайт Інвестмент» строку пред`явлення виконавчих листів на виконання рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 11.02 .2011 року до виконання, зважаючи на строк пред`явлення їх до виконання ,що складав три роки. 
Посилання позивача на ту обставину , що він набув право стягувача до відповідачів на підставі ухвали Вінницького міського суду від 17.03.2022 року про заміну стягувача у виконавчих листах по виконанню вказаного рішення на ТОВ «Брайт Інвестмент» , спростовуються текстом ухвали ,оскільки суд не вирішував питання заміни стягувача у виконавчих листах на ТОВ «Брайт Інвестмент»,а замінив сторону виконавчого провадження без вирішення питання про поновлення останньому строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та ще й з виконання рішення Замостянського районного суду від  11.02.2007 року ,а не від 11.02 .2011 року. 
Доказів того, що у даній ухвалі Вінницьким міським судом на час ухвалення оскаржуваного рішення була виправлена описка, матеріали справи не містять. 
Велика Палата Верховного Суду у справі № 2-7763/10 від 8 лютого 2022 року (провадження № 14-197цс21) дійшла висновків про те, що у випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження немає й підстав для процесуального правонаступництва.
Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання немає і підстав для процесуального правонаступництва.
Оскільки доказування не може грунтуватись на припущеннях, колегія суддів вважає, що позивач допустимими ,достовірними і достатніми доказами не довів перехід до нього права вимоги за вищевказаним кредитним договором до відповідачів, а тому його позов задоволенню не підлягає.
Щодо доводів апеляційної скарги про не застосування судом  строку позовної давності, слід зазначити таке.
За правилом ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно із ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє в позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем.
Такі правові висновки наведені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц (провадження № 14-96цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц (провадження № 14-381цс18), від 07 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц (провадження № 14-306цс18), від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), від 05 грудня 2018 року у справах № 522/2202/15-ц (провадження № 14-132цс18), № 522/2201/15-ц (провадження № 14-179цс18) та № 522/2110/15-ц (провадження № 14-247цс18), від 07 серпня 2019 року у справі № 2004/1979/12 (провадження № 14-194цс19), від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (провадження № 14-270цс19), від 16 червня 2020 року у справі № 372/266/15-ц (провадження № 14-396цс19).
        В зв`язку з тим, що доводи апеляційної скарги про недоведення позивачем переходу до нього права вимоги є обгрунтованими і у задоволенні позову необхідно відмовити по суті , в зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення, інші доводи скарги апелянта ,зокрема, й щодо незастосування судом строку давності , правового значення не мають.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення та ухвалити нове. 
Підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).
Зважаючи на надану оцінку доводам учасників справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд вважає рішення суду постановленим без повного з`ясування обставин справи, за недоведеність обставин, які суд вважав доведеними, що призвело до невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи та невірного застосування норм матеріального права, які регулюють дані правовідносини.
Тому апеляційну скарги слід задовольнити частково, рішення суду скасувати з постановленням нового - про відмову в задоволенні позову.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 червня 2025 року скасувати.
В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання,- відмовити
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий                                                           С. Г. Копаничук 
судді:                                                                     Л. О. Голота 
                                                                      В. П. Рибчинський