ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/461/25 Справа № 212/1469/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Пустовіт О. Г. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року                                                         м. Кривий Ріг
справа № 212/1469/22
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – судді Остапенко В.О.,
суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.
секретар судового засідання Дяченко Д.П.

сторони:
позивач  ОСОБА_1 
відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал»

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Федяєв Сергій Володимирович, на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 жовтня 2022 року, яке ухвалено суддею Пустовітом О.Г. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 20 жовтня 2022 року, 

УСТАНОВИВ:

В лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Позовна заява мотивована тим, що 16 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 23952, про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «Кредит-капітал» заборгованості в сумі 28 115,78 грн. Позивач не погоджується з вчиненим виконавчим написом вважаючи, що він був вчинений з порушенням норм чинного законодавства. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки заборгованість є спірною, не підтверджено право вимоги відповідача за кредитним договором, а також у виконавчому написі не зазначено конкретної дати настання строку платежу за договором. На підставі викладеного, позивач просить суд визнати вказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 жовтня 2022 року позовну заяву задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 23952 від 16 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною про стягнення з  ОСОБА_1  заборгованості за Кредитним договором № 11614/0005ХSGF від 25 березня 2013 року, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» в сумі 28 115,78 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє Федяєв С.В., просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення суду прямо вплинуло на майнові права та інтереси скаржника.
Вказує, що 01 липня 2022 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІ ФІНАНС» (надалі - ТОВ «КОМПАНІ ФІНАНС») укладено Договір про відступлення права вимоги № РтК/1-ЮО від 01 липня 2022 року, відповідно до якого всі права та обов`язки за кредитним договором № 11614/0005ХSGF від 25 березня 2013 року, на підставі якого було вчинено оскаржуваний виконавчий документ перейшли до ТОВ «КОМПАНІ ФІНАНС».
Також, 01 липня 2022 року між ТОВ «КОМПАНІ ФІНАНС» та ОСОБА_2 укладено Договір № 01/07, відповідно до якого всі права та обов`язки за вищевказаним договором, на підставі якого було вчинено оскаржуваний виконавчий документ, перейшли до ОСОБА_2 .
Отже, з 01 липня 2022 року належним кредитором за Кредитним Договором № № 11614/0005ХSGF від 25 березня 2013 у є саме ОСОБА_2 , саме він має право вимоги до ОСОБА_3 та є належним відповідачем по справі № 212/1469/22
Посилаючись на висновки Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, вказує, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови в задоволенні позову.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, що, у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи. 
Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.
Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.
У постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 суд дійшов висновку про те, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд апеляційної інстанції вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Колегія суддів не вбачає підстав для визнання обов`язкової явки сторін по справі в судове засідання, оскільки наявні у справі матеріали є достатніми для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 16 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Данич О.Ф. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 23952, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-капітал», заборгованості за кредитним договором № 11614/0005ХSGF від 25 березня 2013 року, за період з 23 березня 2018 року по 06 квітня 2021 року, в сумі 26 916,01 грн, яка складається з - прострочена заборгованість за сумою кредиту – 10 000 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 16 916,01 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати зі стягувача, які підлягають стягненню з Боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню становить 28 115,78 грн.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. від 06 грудня 2021 року відкрито виконавче провадження № 67770935.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. від 22 грудня 2021 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 67770935.
Предметом спірних правовідносин у цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що з матеріалів справи неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі.
В оцінці законності та обґрунтованості висновків суду першої інстанції колегія суддів в першу чергу звертає увагу на те, що апеляційна скарга в цій справі подана ОСОБА_2 , тобто особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції.
Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі (пункт 4 частини третьої статті 376 ЦПК України).
Законодавець визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи: учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним. Право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі в справі, проте ухвалене судом рішення певним чином впливає на їхні права та обов`язки, завдає шкоди, що може виражатися у несприятливих для них наслідках.
Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо права та обов`язки заявника, та лише після встановлення таких обставин вирішити питання про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що ухвалене судом першої інстанції рішення не впливає на права та обов`язки заявника - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.
Обґрунтовуючи наявність права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції в цій справі, ОСОБА_2 посилається на те, що з липня 2022 року він є кредитором за кредитним договором, у зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов якого і було видано оспорюваний у цій справі виконавчий напис нотаріуса.
Оскільки вказані доводи скаржника знайшли своє документальне підтвердження, то наявні підстави для висновку, що ухвалення 20 жовтня 2022 року рішення судом першої інстанції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стосується прав, інтересів та обов`язків ОСОБА_2 як нового кредитора ОСОБА_1 за кредитним договором № 11614/0005ХSGF від 25 березня 2013 року.
Тому, рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 жовтня 2022 року підлягає обов`язковому скасуванню з підстав, передбачених пунктом 4 частини третьої статті 376 ЦК України, а справа - перегляду апеляційним судом у повному обсязі з ухваленням нового рішення по суті спору.
Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).
Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною.
Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість, саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.
Тобто, відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.
Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.
При цьому, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі – належному відповідачеві.
Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 18 березня 2021 року у справі № 344/16101/17.
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.
Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову – обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16-ц.
Відповідно до частин другої та третьої статті 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження – до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.
Таким чином, належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.
Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі – належному відповідачеві.
З матеріалів справи вбачається, що в лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Позивачка у цій справі клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи, як співвідповідача, не заявляла.
За змістом норм цивільного процесуального права з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі.
При цьому суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем.
У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.
Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.
Частиною четвертою статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц зроблено правовий висновок, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз`яснено, що суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права.
Зміст і характер відносин між учасниками справи, встановлені судом першої інстанції обставини справи засвідчують, що спір виник з приводу виконавчого напису 23952 від 16 червня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною про стягнення з  ОСОБА_1  заборгованості за Кредитним договором № 11614/0005ХSGF від 25 березня 2013 року, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» в сумі 28 115,78 грн.
Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_2 надав копію Договору про відступлення права вимоги № РтК/1-ЮО від 01 липня 2022 року, укладеного між ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» та ТОВ «КОМПАНІ ФІНАНС», відповідно до якого всі права та обов`язки за кредитним договором № 11614/0005ХSGF від 25 березня 2013 року, на підставі якого було вчинено оскаржуваний виконавчий документ перейшли до ТОВ «КОМПАНІ ФІНАНС».
Також, ОСОБА_2 надано копію Договору відступлення прав вимоги № 01/07 від 01 липня 2022 року, укладений між ТОВ «ФК «КОМПАНІ-ФІНАНС» та ОСОБА_2 , за умовами якого ОСОБА_2 набув права вимоги, зокрема, за Кредитним договором № 11614/0005ХSGF від 25 березня 2013 року, боржником за яким є ОСОБА_1 (том 1 а.с. 127-161).
Отже, право вимоги за Кредитним договором № 11614/0005ХSGF від 25 березня 2013 року, укладеним з ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», правонаступником якого за Договору про відступлення права вимоги № РтК/1-ЮО від 01 липня 2022 року стало ТОВ «ФК «КОМПАНІ-ФІНАНС», набув скаржник ОСОБА_2 за договором № 01/07 від 01 липня 2022 року.
Таким чином, позовна вимога про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не може бути звернена до ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», якого позивачка визначила відповідачем.
Належним відповідачем у справі є ОСОБА_2 , оскільки на час подання позову він вже набув права вимоги за Кредитним договором № 11614/0005ХSGF від 25 березня 2013 року, заборгованість за яким і стала підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса.
Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України.
За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про необхідність відмови в позові з підстав його пред`явлення до неналежного відповідача, у зв`язку з чим рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 жовтня 2022 року слід скасувати на підставі п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, оскільки воно безпосередньо стосується прав та інтересів ОСОБА_2 , який не був залучений до участі у справі, що не позбавляє позивачку права на звернення до суду за захистом порушених прав з визначенням належного суб`єктного складу учасників процссу.
Керуючись ст.ст. 367, ч. 1 ст. 369, ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Федяєв Сергій Володимирович, – задовольнити.
Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 жовтня 2022 року - скасувати та ухвалити нове рішення.
Позовні вимоги  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - залишити без задоволення.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повне судове рішення складено 16 вересня 2025 року. 

Головуючий: 

Судді: