ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року	Львів	Справа № 300/7599/24 пров. № А/857/16250/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді                                     Курильця А.Р., 
суддів                                                           Кузьмича С. М., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Івано-Франківської митниці на додаткове рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 березня 2025 року в справі № 300/7599/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕСС ДИЗАЙН» до Івано-Франківської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови,-

суддя в 1-й інстанції – Шумей М.В.,
час ухвалення рішення – 25 березня 2025 року,
місце ухвалення рішення – м.Івано-Франківськ,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

                                                              в с т а н о в и в:

У жовтні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «НЕСС ДИЗАЙН» (далі – позивач) звернулося в суд з адміністративним позовом до Івано-Франківської митниці (далі – відповідач), про визнання протиправним та скасування відповідача про коригування митної вартості товарів №UA206020/2024/000010/2 від 10.07.2024 та визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA206020/2024/000333, складену Івано-Франківською митницею. 
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 березня 2025 року адміністративний позов задоволено.
Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань витрати на професійну правничу допомогу, які становлять 14 400,00 грн.
Відповідач до суду подав заяву про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якій зазначав, що визначена вартість послуг на надання професійної правничої допомоги є неспівмірною та завищеною. 
Додатковим рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 березня 2025 року заяву задоволено повністю.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківської митниці Державної митної служби України на користь ТзОВ "НЕСС ДИЗАЙН" витрати пов`язані з наданням правової допомоги у розмірі 14400,00 грн.
Не погоджуючись з таким додатковим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що характер та обсяг виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та є неспівмірною з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. 
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якій просить додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).
Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 7 ст. 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно з ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Як слідує з матеріалів справи, позивач, обґрунтовуючи понесені витрати на правову допомогу, подав суду: Договір про надання правової допомоги №34727 від 16.08.2022; попередній розрахунок розміру правової допомоги Додаток №3 до Договору про надання правової допомоги № 34727 від 16.08.2022; Ордер №1157490 від 02.10.2024; Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №3576/10 від 21.02.2008; Акт №3 здачі-приймання правничої допомоги від 18.03.2025; рахунок-фактуру №3 від 18.03.2025; платіжну інструкцію 1002 від 18.03.2025 року.
Колегія суддів зауважує, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18, від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України" зазначено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Як вбачається з акта здачі-приймання правничої допомоги №3 від 18.03.2025 року  АБ Івана Давидюка «ЛІГАЛ ЕНЕРДЖИ» за договором про надання правової допомоги №34727 від 16.08.2022, було надано позивачу наступні види правової допомоги:
1) Підготовка, збирання необхідних доказів, їх дослідження, правовий аналіз наданих клієнтом первинних документів та розробка правової позиції захисту порушених прав, підготовка позовної заяви про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA206020/2024/000010/2 від 10.07.2024 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA206020/2024/000333, формування додатків, відправлення позовної заяви відповідачу та подання до суду; затрачений час - 3 год.; ціна - 4800.
2) Підготовка заяви про забезпечення позову, що подавалась разом з позовною заявою у справі №300/7599/24, затрачений час -2 год.; ціна - 3200.
3) Формування додатків до позовної заяви у паперовому вигляді на відправка до Івано-Франківського окружного адміністративного суду разом із супровідним листом №04-01 від 04.10.2024 на виконання вимог Повідомлення про відсутність можливості роздрукувати документи великого обсягу вказаного суду від 04.10.2024, затрачений час - 1 год.; ціна - 1600.
4) Підготовка заперечення від 09.10.2024 на клопотання відповідача від 08.10.2024, зареєстроване за вх. № 28818/24 від 08.10.2024, затрачений час – 1 год.; ціна - 1600.
5) Аналіз відзиву відповідача на позовну заяву, підготовка відповіді на відзив у справі №300/7599/24, формування додатків, відправлення відповідачу та подання до суду, затрачений час – 2 год.; ціна - 3200.
Колегія суддів зазначає, що витрати пов`язані підготовкою заяви про забезпечення позову та заперечень на клопотання про відмову в забезпеченні позову (послуги №№2 та 4 згідно акта здачі-приймання правничої допомоги №3 від 18.03.2025 року) позивачу компенсації не підлягають, оскільки такі не сприяли (не спричинили) бажаному результату, позаяк ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року в задоволенні заяви ТЗОВ "НЕСС ДИЗАЙН" про забезпечення позову відмовлено. Отже витрати на суму 4800 залишаються за позивачем та компенсації за рахунок митного органу не підлягають.
Щодо формування додатків до позовної заяви у паперовому вигляді та понесення в цьому контексті витрат на 1600 грн, колегія суддів зазначає, що такі витрати не відповідають критерію неминучості (необхідності), оскільки в усіх учасників справи наявний електронний кабінет ЄСІКС, процесуальні документи подавалися сторонами в електронній формі, а суд першої інстанції жодним чином не зобов`язував позивача до подання документів, в тому числі додатків до позовної заяви у паперовій формі. Процесуальних рішень щодо зобов`язання позивача подати паперові примірники додатків до позовної заяви, суд першої інстанції не вчиняв.  
Більше того, відповідно до п.122 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (в редакції Рішення Вищої ради правосуддя № 977/0/15-23 від 12.10.2023) до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей. Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі. Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.
Саме суддя (суддя-доповідач), у провадженні якого перебуває судова справа, самостійно, виходячи з конкретних обставин справи, вирішує питання про форму розгляду (формування) судової справи (паперову, електронну чи змішану).
Відтак формування додатків до позовної заяви у паперовому вигляді, відбулося на власний розсуд представника позивача, а витрати пов`язані з таким компенсації за рахунок відповідача не підлягають.
Щодо витрат з аналізу відзиву відповідача на позовну заяву, підготовка відповіді на відзив на суму 3200 грн, то судова колегія стверджує про їх безпідставність, адже ухвалою суду першої інстанції від 09 жовтня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі за позовом ТОВ "НЕСС ДИЗАЙН" до Івано-Франківської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови.
Колегія суддів зазначає, що при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні визначені ст. 261 КАС України. Так, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі. 
Згідно з ухвалою від 09 жовтня 2024 року позивачу надано п`ятиденний строк на подання відповіді на відзив з моменту ознайомлення з відзивом відповідача. Відповідно до квитанція № 1958081 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС відзив на позовну заяву вручено представнику позивача 29.10.2024 о 15:57 год, а відповідь на відзив подано 04.11.2024 року, тобто поза межами строку встановленого судом та останнім такий строк не поновлювався.
Крім того, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
При цьому, колегія суддів зауважує, що позивач вільний у виборі представника та у визначенні розміру його гонорару за домовленістю сторін, проте цей вибір не повинен бути надмірно обтяжливим для іншої сторони процесу при вирішенні судом питання про розподіл судових витрат.
Суд вказує, що судових засідань в даній справі не було призначено, розгляд справи відбувався у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що не зумовило значних затрат часу на надання професійної правничої допомоги.
Також, колегія суддів враховує, що розгляд справи, не потребував тривалої підготовки та опрацювання значної кількості нормативно-правових актів і узагальнення нової судової практики, дана справа є справою незначної складності, підготовка та написання позовної заяви професійним/кваліфікованим адвокатом не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, пошук та аналіз судової практики по суті зводиться до дублювання висновків судів про релевантні норми права, аналіз та спосіб їх застосування, Єдиний державний реєстр судових рішень містить значну кількість судових рішень щодо справ у аналогічних правовідносинах, а тому, на переконання суду, розмір витрат, понесених на професійну правничу допомогу позивачем, не є належним чином обґрунтованим у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу. 
Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи, враховуючи зміст та обсяг наданих послуг, суд приходить до переконання, що розмір витрат, понесених на професійну правничу допомогу позивачем, не є належним чином обґрунтованим у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.
Колегія суддів вказує, що не є розумно обґрунтованим і, відповідно, такі витрати не можуть бути відшкодовані тільки лише через те, що вони дійсно понесені заявником (справедлива сатисфакція).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Вказані заявником витрати, не можна вважати такими, що є "неминучими" та не відповідають критерію співмірності.
З урахуванням встановленого, суд апеляційної інстанції вважає, що підставним є присудження на користь позивача за рахунок відповідача, витрат на професійну правничу допомогу в обсязі 4800,00 грн.
Враховуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи щодо витрат на професійну правничу допомогу у їх сукупності, колегія суддів, з врахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, ступеня складності предмета спору, виходячи з конкретних обставин справи та змісту виконаних послуг необхідно зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, проте стягнути за рахунок відповідача вказані витрати у розмірі 4800,00 грн, оскільки такий розмір буде відповідати принципу співмірності та розумності у спірних правовідносин.
Доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає частково підставними щодо визначення розміру, проте щодо відсутності підстав для стягнення таких, колегія суддів вважає, що такі не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку про зміну додаткового судового рішення у частині визначення суми стягнення витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції.
Керуючись ст.132, 134, 139, 143, 229, 242, 252, 268, 271, 272, 286, 315, 316, 317, 321, 325 КАС України, суд, -

                                                     п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Івано-Франківської митниці задовольнити частково.
Додаткове рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 березня 2025 року в справі № 300/7599/24 змінити в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕСС ДИЗАЙН» судових витрат, змінивши суму витрат на професійну правничу допомогу з 14400 гривень на 4800 гривень.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 17 вересня 2025 року.