ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2025 року
м. Харків
справа №  635/1857/24
провадження № 22-ц/818/3432/25 
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого –                Пилипчук Н.П.,
суддів –                        Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,
за участю секретаря –        Львової С.А.,
учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт»,
відповідачка –  ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 07 квітня 2025 року в складі судді Савченка Д.М.

в с т а н о в и в:

У лютому 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовна заява мотивована тим, що 26 листопада 2021 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1/4236032, за умовами якого кредитор надає позичальнику кредит в сумі 100 000,00 грн строком на 72 місяця з 26 листопада 2021 року до 25 листопада 2027 року (включно) зі сплатою 15% річних та комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно в розмірі 2,35% від суми кредиту, а позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за договором щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту.
29 серпня 2023 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» укладено договір № 4-2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимог до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 1/4236032від 26 листопада 2021 року.
Зазначив, що 15 вересня 2023 року до ОСОБА_1 . Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» направлено повідомлення про те, що відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт», а також повідомлено про необхідність перерахувати кошти в сумі 164 627,74 грн, що відповідає розміру поточних зобов`язань за договором.
Вказав, що відповідачкою належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконуються, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 08 лютого 2024 року становить 164 627,74 грн, з яких 79 251,12 грн – строкова заборгованість; 18 014,99 грн – прострочена заборгованість; 810,09 грн – нараховані відсотки; 21 901,54 грн – прострочені відсотки; 2350,00 грн – комісія; 42 600,00 грн – прострочена комісія.
Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» заборгованість за кредитним договором в розмірі 164 627,74 грн та судовий збір в розмірі 3028,00 грн.
Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 07 квітня 2025 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» - задоволено частково, стягнуто з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» суму заборгованості за кредитним договором № 1/4236032 від 26 листопада 2021 року в розмірі 119 977,74 грн, в частині стягнення комісій та прострочених комісій – відмовлено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» суму судового збору в розмірі 2206,75 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, вирішити питання щодо судових витрат.
Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не надано належних доказів переходу до нього права вимоги до відповідача за кредитним договором № 1/4236032 від 26 листопада 2021 року. Крім того, позивачем не було надано суду доказів на підтвердження оплати за договором № 4-2023 від 29 серпня 2023 року про відступлення (купівлю – продаж) прав вимог. Отже позивач не міг набути прав первісного кредитора, а отже, не має права пред`являти свої вимоги за кредитним договором № 1/4236032 від 26 листопада 2021 року, укладеного між АТ «Креді Агріколь Банк» та відповідачем.

02 червня 2025 року за допомогою системи «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до суду апеляційної інстанції подало відзив на апеляційну скаргу, в якому посилалося на те, що судом першої інстанції встановлено факт укладання кредитного договору № 1/4236032 між первісним кредитором та ОСОБА_1 на підставі досліджених в процесі розгляду справи доказів, які надавав позивач, серед іншого це копії заяви анкети, паспорту споживчого кредиту, кредитного договору з додатком у вигляді графіку платежів. Видача коштів підтверджується первинним документом, а саме випискою з рахунку за період з 26.11.2021-15.09.2023 р.р. по рахунку № НОМЕР_1 . Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Таким чином, у апелянта відсутні будь-які підстави стверджувати, що первісним кредитором при передачі права вимоги до позивача не було надано документів, підтверджуючих факт надання кредиту ОСОБА_1 . Оплата на рахунок первісного кредитора за переуступлення права вимоги була здійснена новим кредитором 18.09.2023 року, на наступний робочий день після підписання реєстру права вимоги, що підтверджується платіжною інструкцією, яка додавалась до позовної заяви серед інших правовстановлюючих документі та міститься в матеріалах справи в додатку «платіжки оплата активу».

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, рішення суду – залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позичальниця належним чином не виконувала умови кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь кредитора.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 26 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» із заявою-анкетою № 0104249-26112021-002 на отримання готівкового кредиту «Свобода» та підписала паспорт споживчого кредиту (а.с.15-16,25-28). 
Того ж дня між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1/4236032, за умовами якого остання отримала кредит на споживчі потреби у розмірі 100 000,00 грн строком на 72 місяці з 26 листопада 2021 року по 26 листопада 2027 року (включно), зі сплатою процентів щомісячно в розмірі 15% річних, починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за договором, а позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за цим договором щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту.
Відповідно до пункту 1.4.2 договору за користування кредитом позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,35% у місяць від суми кредиту, зазначеної в п.1. договору. Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо.
Позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків графіку платежів по кредиту, щомісяця, в день повернення кредиту на рахунок погашення заборгованості, сплачена сума платежу перераховується на позичковий рахунок та на рахунки нарахування процентів і комісій в день повернення кредиту (пункт 2.2 договору).
Також, 26 листопада 2021 року 4236032 підписала Пам`ятку клієнту за комплексним договором № 1/4236032 від 26 листопада 2021 року (а.с.87).
Банк виконав свої обов`язки за кредитним договором № 1/4236032 від 26 листопада 2021 року належним чином, що підтверджується випискою з рахунку ОСОБА_1 , з якої вбачається, що на її рахунок перераховані грошові кошти у сумі 100 000,00 на підставі кредитного договору № 1/4236032 (а.с.58-72).
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 15 вересня 2023 року ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором № 1/4236032 від 26 листопада 2021 року, яка становить 164 627,74 грн, з яких 79 251,12 грн – строкова заборгованість; 18 014,99 грн – прострочена заборгованість; 810,09 грн – нараховані відсотки; 21 901,54 грн – прострочені відсотки; 2350,00 грн – комісія; 42 600,00 грн – прострочена комісія (а.с.14).
29 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» та Акціонерним товариством «Креді Агріголь Банк» укладено договір про відступлення права вимоги № 4-2023, згідно з яким первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору право вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором.
Вартість прав вимоги, належна до сплати первісному кредитору, встановлюється в реєстрі прав вимог, та складає 6,7% від суми заборгованості (тіло, проценти, комісії нараховані первісним кредитором на дату підписання реєстру прав вимог) за – свобода, картки та споживчі кредити (без застави) 180+ (пункт 4.1 договору) (а.с.41-48). 
Матеріали справи місять реєстр прав вимоги № 1 від 15 вересня 2023 року, що є додатком № до договору про відступлення права вимоги № 4-203 від 29 серпня 2023 року, відповідно до якого до нового кредитора перейшло право вимоги за кредитним договором № 1/4236032 від 26 листопада 2021 року, укладений між банком та ОСОБА_1 (а.с.102-170). 
Також матеріали справи містять копії платіжних інструкцій від 18 вересня 2023 року № 150 та № 4884 про сплату Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» на рахунок Акціонерного товариства «Креді Агріголь Банк» 12 944 500,00 грн та 125 610,10 грн, призначення платежу оплата за відступлення права вимоги за договором № 4-2023 від 29 серпня 2023 року, без ПДВ (а.с.92,93).
Акціонерним товариством «Креді Агріголь Банк» на адресу ОСОБА_1 направлено повідомлення від 15 вересня 2023 року, яким останню повідомлено про відступлення права вимоги та про необхідність перераховувати кошти в сумі 164 627,74 грн, що відповідає розміру поточних зобов`язань за кредитним договором зі сплати залишку заборгованості (тіло кредиту), нарахованих процентів за користування кредитом та комісії, на користь нового кредитора (а.с.17).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно з статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Під час розгляду справи встановлено, що кредитний договір № 1/4236032 від 26 листопада 2021 року містить інформацію про суму кредиту, мету кредиту, умови та порядок видачі, строк їх повернення, погашення, розмір відсоткової ставки (річної), відповідальність сторін, вони підписані сторонами, сторони досягли домовленості з усіх істотних умов договору, на момент укладення договору позичальниця не заявляла додаткових вимог щодо умов кредитного договору та в подальшому частково виконувала його умови, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним й відповідало їхній внутрішній волі.
Однак, отримавши від банку кошти в кредит в розмірі 100 000,00 грн, в порушення умов виконання кредитного договору ОСОБА_1 , свої зобов`язання по поверненню кредиту і сплаті процентів за користування грошима належним чином не виконала.
ОСОБА_1 отримувала кредитні кошти, користувалася ними та протягом тривалого періоду часу частково виконувала зобов`язання щодо їх повернення, що підтверджується випискою по рахунку та не заперечується самою відповідачкою.
Позивачем, в підтвердження боргу ОСОБА_1 надано розрахунок заборгованості та виписку по рахунку боржника, яка є первинним документом та підтверджує здійснені по банківському рахунку операції, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність позовних вимог в частині стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за строковою заборгованістю в розмірі 79 251,12 грн; простроченою заборгованістю – 18 014,99 грн; нарахованих відсотків - 810,09 грн; прострочених відсотків - 21 901,54 грн.
Також суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідачки комісії в розмірі 2350,00 грн та простроченої комісії в розмірі 42 600,00 грн, оскільки пункт 1.4.2 кредитного договору № 1/4236032 від 26 листопада 2021 року, яким передбачено сплату ОСОБА_1 комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, в розмірі 2,35 % у місяць від суми кредиту, є нікчемним відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Доводи ОСОБА_1 про те, що позивачем не надано належних доказів переходу до нього права вимоги до відповідача за кредитним договором № 1/4236032 від 26 листопада 2021 року, колегія суддів вважає безпідставними.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
В постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 у справі № 334/6972/17, від 27.09.2021 у справі № 5026/886/2012 тощо).
Як вбачається з матеріалів справи Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» надано до суду першої інстанції належні докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора, зокрема договір про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, а також докази оплати цього договору.
Також колегія суддів зауважує, що договір про відступлення права вимоги, внаслідок укладення якого позивач набув права вимоги до відповідачки у справі, є чинними та перед судом заінтересованими особами питання про визнання його недійсним не порушувалося.
Отже, з огляду на наведені обставини та докази у справі, вбачається, що відбулася заміна кредитодавця, на підставі укладеного договору відступлення прав вимоги, а тому до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» перейшло право вимоги за кредитним договором № 1/4236032 від 26 листопада 2021 року, укладеного між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 .
Інших доводів апеляційна скарга не містить.
Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з  характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія визнає, що судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.
Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат за перегляд справи у апеляційному порядку не вбачається.
Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2  – залишити без задоволення.
Рішення Харківського районного суду Харківської області від 07 квітня 2025 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий                                                        Н.П. Пилипчук

Судді                                                                О.В. Маміна

       О.Ю. Тичкова