ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року 
м. Київ
справа №560/13745/24
адміністративне провадження № К/990/14197/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді - Уханенка С. А.,
суддів - Жука А.В., Соколова В.М., 
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу
за позовом  ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2025 року (головуючий суддя - Кузьмишин В.М., судді: Сапальова Т.В., Сушко О.О.),
УСТАНОВИВ:
І. Рух справи
1. У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач, заявник), в якому просив: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування і невиплати йому індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 18 травня 2019 року; зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплати йому індексацію грошового забезпечення за період з  01  січня 2016 року по 18 травня 2019 року включно, з установленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) місяць останнього збільшення тарифної ставки (посадового окладу) - січень 2008 року, за період з 01 березня 2018 року по 18 травня 2019 року  включно, з установленням для обчислення індексації місяця підвищення, (базового місяця) місяць останнього збільшення тарифної ставки (посадового окладу) - березень 2018 року з урахуванням раніше виплачених сум.
2. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно, із застосуванням січня 2008 року, як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця). В іншій частині позову відмовлено.
3. Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, 05 січня 2025 року військова частина НОМЕР_1 через підсистему «Електронний суд» уперше подала апеляційну скаргу, в якій одночасно заявила клопотання про відстрочення сплати судового збору.
4. Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору, апеляційну скаргу залишено без руху, а військовій частині НОМЕР_1 надано десятиденний строк для усунення її недоліків шляхом сплати судового збору. 
4.1. Згідно з довідкою про доставку електронного листа, ухвалу суду від 17 січня 2025 року доставлено до електронного кабінету військової частини НОМЕР_1 17 січня 2025 року о 16:41.
5. Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 повернуто відповідачу з підстав неусунення ним недоліків скарги. 
6. 12 лютого 2025 року військова частина НОМЕР_1 через підсистему «Електронний суд» повторно подала апеляційну скаргу на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02  грудня 2024 року, в якій просила поновити пропущений строк, посилаючись на відсутність бюджетних  призначень на оплату судового збору, що підтверджується листом Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від  04 листопада 2024 року №  220/13/9088. 
6.1. Також до цієї скарги було додано платіжну інструкцію від 08 січня 2025 року №  6 про сплату судового збору у сумі 1  453,44.
7. Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та визнано неповажними указані заявником причини пропуску строку. Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишено без руху, а заявнику установлено строк для усунення указаних недоліків шляхом надання заяви про поновлення строку, із зазначенням інших поважних причин для його поновлення та наданням доказів, що підтверджують такі обставини. 
8. На виконання ухвали суду 28 лютого 2025 року військова частина НОМЕР_1 через підсистему «Електронний суд» надіслала заяву про поновлення процесуального строку, зокрема, обґрунтовану тим, що відповідачем виконується бойове завдання із захисту цілісності та суверенітету України, з посиланням на масовані атаки ворожих безпілотних літальних апаратів типу «Шахед» та ракетно-бомбових обстрілів, у зв`язку з чим відсутнє світло, перебої у зв`язку та пошкодження приміщень та техніки, а участь особового складу у відбитті цих атак унеможливлює своєчасне отримання та подання необхідних для справи документів. Військова частина НОМЕР_1 повторно указала на відсутність бюджетних призначень на оплату судового збору, що підтверджується листом Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від  04 листопада 2024 року №  220/13/9088, з посиланням на те що такі кошти надійшли  на її рахунок  лише 07 січня 2025 року. 
9. Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження та відмовлено у відкритті апеляційного провадження.
10. Предметом касаційного оскарження у цій справі є ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження, у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.
ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
11. 04 квітня 2025 року військова частина НОМЕР_1 через підсистему «Електронний суд» надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2025 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права, просить переглянути і скасувати оскаржене судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
12. Скаргу обґрунтовано тим, що ухвалу суду апеляційної інстанції постановлено за неповного з`ясування обставин справи, що мають значення для вирішення цього спору, оскільки судом не надано належной оцінки аргументам військової частини НОМЕР_1 про те, що вона входить до складу Збройних Сил України, а особовий склад військової частини бере участь у відсічі збройної агресії проти України і з перших днів війни відповідачем виконується бойове завдання із захисту цілісності та суверенітету України. Заявник посилається на масовані атаки ворожих безпілотних літальних апаратів типу «Шахед» та ракетно-бомбові обстріли, у зв`язку з чим відсутнє світло, перебої у зв`язку та є пошкодження приміщень та техніки, а участь особового складу у відбитті цих атак унеможливлює своєчасне отримання та подання необхідних для цієї справи документів.
12.1. У касаційній скарзі військова частина НОМЕР_1 указує, що є юридичною особою, яка фінансується за рахунок Державного бюджету і фінансова неспроможність сплатити судовий збір не залежить від волевиявлення відповідача. Заявник указує, що на адресу військової частини Департаментом   соціального забезпечення Міністерства оборони України надіслано лист   від 04 листопада 20247 року №  220/13/9088, яким проінформовано  про тимчасову відсутність бюджетних призначень на сплату судового збору.
12.2. Заявник наголошує, що з його боку вжито усіх можливих заходів для здійснення оплати судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі, проте кошти на фінансування таких витрат надійшли на рахунок військової частини лише 07 січня 2025 року, що і стало підставою для несвоєчасної оплати судового збору. 
12.3. Також військова частина НОМЕР_1 звертає увагу Суду, що процесуальний строк об`єктивно пропущено за поважних причин, оскільки військова агресія російської федерації проти України, несвоєчасне фінансування розпорядником бюджетних коштів вищого рівня видатків на оплату судового збору, за умови, що заявка на фінансування була подана відповідачем завчасно є поважними причинами для поновлення строку. 
13. Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 05 травня 2025  року відкрито касаційне провадження у справі.
14. Підставою відкриття касаційного провадження є необхідність перевірки правильності застосування судами норм процесуального права, зокрема, положень пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) щодо обґрунтованості підстав, за яких відмовлено у відкриття апеляційного провадження.
15. Ухвалу про відкриття касаційного провадження від 05 травня 2025 року направлено учасникам справи через підсистему «Електроний суд» та доставлено до їхніх електронних кабінетів, проте відзив на касаційну скаргу від ОСОБА_1 не надійшов. 
ІІІ. Джерела права й акти їхнього застосування. Позиція Верховного Суду
16. Перевіряючи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та аналізуючи доводи касаційної скарги, а також, виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, Суд зазначає таке.
17. Статтею 295 КАС України встановлені загальні правила обчислення строку на апеляційне оскарження.
18. За приписами частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
19. Частиною другою статті 295 КАС України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
19.1. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу (частина третя статті 295 КАС України).
20. Як вбачається із матеріалів справи, 02 грудня 2024 року Хмельницьким окружним адміністративним судом розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження. Копію указаного судового рішення в електронному вигляді надіслано військовій частині НОМЕР_1 через підсистему «Електронний суд» та доставлено до її електронного кабінету 02 грудня 2024 року 13:11, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа та не заперечується відповідачем.
20.1. Вперше до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції від 02  грудня 2024 року заявник звернувся 05 січня 2025 року через підсистему «Електронний суд». Проте ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2025 року указану скаргу залишено без руху через несплату судового збору, а 10 лютого 2025  року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 повернуто відповідачу з підстав неусунення ним недоліків скарги, попередньо визначених ухвалою від 17  січня 2025 року.
Документи, що свідчать про вчинення військовою частиною НОМЕР_1 дій, спрямованих на усунення недоліків первісної апеляційної скарги шляхом сплати судового збору або інших дій, вчинених на виконання приписів ухвали від 17 січня 2025 року, у матеріалах справи відсутні.
20.2. Ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року надіслано військовій частині НОМЕР_1 через підсистему «Електронний суд» в електронному вигляді та доставлено до її електронного кабінету 12 лютого 2025 року 06:10, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа та не заперечується відповідачем.
21. Повторно апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції від 02 грудня 2024 року військова частина НОМЕР_1 подала 12 лютого 2025 року, до якої вже додала платіжну інструкцію про сплату судового збору від 08 січня 2025 року №     6.
22. Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами та виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки. Тому, перевіряючи аргументи військової частини НОМЕР_1 щодо наявності перешкод у сплаті судового збору, з посиланням на недостатність та несвоєчасність фінансування з Державного бюджету України, як поважну причину для поновлення процесуального строку, суд апеляційної інстанції слушно зауважив, що указаним відповідачем обставинам уже була надана правова оцінка при розгляді попереднього клопотання, яке за результатами розгляду залишене без задоволення. 
23. Відповідаючи на аргументи заявника касаційної скарги, Верховний Суд підкреслює, що відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання відповідачем своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. 
23.1. Крім того, відповідно до приписів пункту 1 частини п`ятої статті 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору, однак вперше звернувшись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою від 05 січня 2025 року, відповідач не надав докази оплати судового збору ні до постановлення ухвали про залишення скарги без руху (17  січня 2025 року), ні після отримання цієї ухвали.
23.2. У матеріалах справи відсутні докази, що свідчать про те, що оплативши судовий збір ще 08  січня 2025  року до залишення первісної апеляційної скарги без руху, військова частина НОМЕР_1 вчиняла дії на усунення її недоліків в частині виконання приписів пункту 1 частини п`ятої статті 296 КАС України. 
24. Верховний Суд зауважує, що обов`язок сплати судового збору під час подання апеляційної скарги встановлений законом, а тому відповідач, подаючи вперше апеляційну скаргу, без надання документа про сплату судового збору, достеменно розумів про допущення ним порушення норм процесуального права.  Проте, сплативши такий збір 08 січня 2025 року ще до постановлення ухвали про залишення скарги без руху, вперше такий документ військова частина НОМЕР_1 надіслала суду лише 12 лютого 2025 року під час повторного звернення та після повернення первісної скарги.
25. Верховний Суд ураховує, що військова частина НОМЕР_1 бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, проте зауважує, що необхідність сплати судового збору при поданні апеляційної скарги встановлена законом, а тому відповідач, вперше подаючи апеляційну скаргу у січні 2025 року, без документа про сплату судового збору, достеменно розумів про допущення ним порушення норм процесуального права, однак уважав, що наведення лише загальних аргументів щодо обмеженого фінансування, за відсутності належних та допустимих доказів, є підставою для заявлення клопотання про відстрочення його сплати.
26. Верховний Суд не бере до уваги аргументи військової частини НОМЕР_1 з посиланням на лист Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 04 листопада 20247 року №     220/13/9088, оскільки у цьому документі описано вирішення питання щодо пошуку додаткового фінансового ресурсу для забезпечення виконання судових рішень по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки», а не оплати судового збору. Крім того, судовий збір відповідачем було сплачено ще у січні 2025 року, проте документ про його сплату до суду апеляційної інстанції під час первісного звернення так і не був надісланий. Причини невиконання приписів пункту 1 частини п`ятої статті 296 КАС України ні в апеляційній, ні у касаційній скаргах військовою частиною НОМЕР_1 не наведено.
27. Суд також звертає увагу, що повернення попередньої апеляційної скарги не позбавляють учасника спору права повторного звернення до апеляційного суду, проте не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої апеляційної скарги, без урахування процесуальних строків встановлених для цього, а у суду - обов`язку поновлювати такий строк, у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин.
28. Виходячи з викладеного, Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про неповажність зазначених військовою частиною НОМЕР_1 причин для поновлення строку на апеляційне оскарження, що відповідно до приписів пункту 4 частини першої статті 299 КАС України є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.
29. Отже, підстави для скасування ухвали суду апеляційної інстанції відсутні.
30. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341     цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
31. За таких обставин, колегія суддів Верховного Суду вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
32.   З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність підстав, наведених у статтях 139,140 КАС України, судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2025 року залишити без змін.
4. Судові витрати не розподіляються.
5. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя:                                                                                           С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                              А.В. Жук
                                                                                                              В.М. Соколов