ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
03 вересня 2025 року
м. Київ
 -справа № 757/8091/22-ц
провадження № 61-14511св24
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
судді-доповідача - Ігнатенка В. М.,
суддів: Грушицького А. І., Калараша А. А., Петрова Є. В., Сердюка В. В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - Міністерство внутрішніх справ України, 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 02 травня 2024 року у складі судді Хайнацького Є. С. та постанову Київського апеляційного суду від 26 вересня 2024 року у складі колегії суддів: Шебуєвої В. А., Кафідової О. В., Оніщука М. І.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України про захист честі, гідності, ділової репутації та зобов`язання спростувати недостовірну інформацію. 
Позов обґрунтований тим, що під час свого виступу на брифінгу, який відбувся ІНФОРМАЦІЯ_1 за підсумками засідання Ради національної безпеки і оборони (далі - РНБО України), Міністр внутрішніх справ України ОСОБА_2. поширив невизначеному колу осіб неправдиву інформацію, зокрема «Один з найбільш яскравих «злодіїв у законі», які вважали, що держава - це їх власне підприємство «ІНФОРМАЦІЯ_3». Правоохоронці встановили його злочинні зв`язки, у тому числі з високопосадовцями, ним була налагоджена схема з розкрадання бюджетних коштів, держава втратила, лише за офіційно встановленими даними експертів, більше 30 млн. грн. Рік тому, «Нєдєлю» позбавлено будь-яких важелів впливу на злочинне середовище в Україні, йому було оголошено підозру у вчиненні умисного вбивства і він сьогодні переховується за межами України», чим фактично, звинуватив його у злочинних діях, що, насправді не відповідає дійсності.
Висловлювання Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_2. містить негативну інформацію стосовно нього. Відеозапис, на якому поширена інформація щодо нього, доведений до невизначеного кола осіб, які безпосередньо переглянули відео під час прямої трансляції, а також користувачів мережі Інтернет, які переглянули збережений  відеозапис у відкритому доступі. Лише на популярному відеохостинговому веб-сайті «YouTube» на час звернення з цим позовом відео переглянуло більше шести тисяч осіб. Діями відповідача порушений принцип презумпції невинуватості особи. Зі сторони уповноважених осіб правоохоронних органів, зокрема, МВС України, неодноразово поширювалася у вільному доступі та необмеженому колу осіб інформація, яка надає змогу ідентифікувати його (позивача), та особу, про яку йдеться у відеозапису («ІНФОРМАЦІЯ_3»), як одну і ту саму особу. Відповідач не намагався приховати, кого саме стосується поширена на брифінгу інформація, а навпаки застосовував такі мовно-стилістичні засоби, які лише підкреслювали про кого саме йшла мова. Поширена відповідачем інформація не виглядає як висловлення власних суджень, а є відображенням конкретних фактів у розміщеному у мережі інтернет відеозаписі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 – ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Інформація викладена у стверджувальному характері як достовірно відома, без посилання на те, що це власна думка чи судження. У зв`язку із вказаними подіями він пережив та продовжує переживати сильний емоційний стрес, унаслідок зухвалих, упереджених та протиправних дій відповідача; не має можливості вести нормальний спосіб життя, у зв`язку із тим, що його права з боку відповідача грубо порушуються, а честь та гідність знівельована через поширення інформації, яка не відповідає дійсності.
ОСОБА_1 просив: 
визнати такою, що порушує його особисті немайнові права інформацію, поширену Міністром внутрішніх справ України ОСОБА_2 під час брифінгу, який відбувся ІНФОРМАЦІЯ_1 за підсумками засідання РНБО України, озвучивши, при цьому, інформацію такого змісту: «Один з найбільш яскравих «злодіїв у законі», які вважали, що держава - це їх власне підприємство «ІНФОРМАЦІЯ_3». Правоохоронці встановили його злочинні зв`язки, у тому числі з високопосадовцями, ним була налагоджена схема з розкрадання бюджетних коштів, держава втратила, лише за офіційно встановленими даними експертів, більше 30 млн. грн. Рік тому, «Нєдєлю» позбавлено будь-яких важелів впливу на злочинне середовище в Україні, йому було оголошено підозру у вчиненні умисного вбивства і він сьогодні переховується за межами України»; 
зобов`язати МВС України протягом одного місяця з дня набрання рішення у цій справі законної сили провести брифінг та спростувати недостовірну інформацію, яка була поширена Міністром внутрішніх справ України ОСОБА_2 , в той же спосіб, повідомивши таке: «Спростування інформації! На брифінгу за підсумками засідання РНБО України, який відбувся ІНФОРМАЦІЯ_1, МВС України ОСОБА_2 була поширена інформація, яка містить недостовірні відомості такого змісту: «Один з найбільш яскравих «злодіїв у законі», які вважали, що держава - це їх власне підприємство «ІНФОРМАЦІЯ_3». Правоохоронці встановили його злочинні зв`язки, у тому числі з високопосадовцями, ним була налагоджена схема з розкрадання бюджетних коштів, держава втратила, лише за офіційно встановленими даними експертів, більше 30 млн. грн. Рік тому «Нєдєлю» позбавлено будь-яких важелів впливу на злочинне середовище в Україні, йому було оголошено підозру у вчиненні умисного вбивства, і він сьогодні переховується за межами України». Рішенням Печерського районного суду м. Києва вказана інформація визнана недостовірною та такою що принижує честь, гідність ОСОБА_1 ».
Короткий зміст судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 02 травня 2024 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 26 вересня 2024 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що спірний вислів не містить фактичних даних, в тому числі, щодо можливого вчинення позивачем злочинів; інформація, яку просить спростувати позивач, є вираженням суб`єктивної думки відповідача та його оціночними судженнями про результати виконання санкцій, накладених РНБО на кримінальних авторитетів, а тому відсутні підстави для задоволення позову.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У жовтні 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Северин Я. В. звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Печерського районного суду м. Києва та постанову Київського апеляційного суду від 26 вересня 2024 року, просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що суди застосували норми матеріального права без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 23 грудня 2020 року у справі № 484/2781/19, від 14 лютого 2024 року у справі № 754/6964/21, від 20 листопада 2019 року у справі № 757/34493/15.
Однією із складових частин протиправності правопорушення в області інформаційних правовідносин є поширення інформації про особу, з якої можна було б точно встановити, що вона стосується конкретної особи, або, принаймні, ця особа включається до кола осіб, яких ця інформація стосується. При цьому, для ідентифікації особи не обов`язково вказувати прізвище, ім`я, по батькові та інші ідентифікуючи ознаки (номер і серію паспорта, місце проживання та інші ідентифікуючі дані). Для того, щоб інформація стосувалась конкретної особи достатньо вказати лише певні ознаки, які достатні для точного виокремлення цієї особи серед інших.
Крім того, в засобах масової інформації спірне висловлювання озвучене відповідачем на брифінгу представлене як таке, що стосується безпосередньо ОСОБА_1 із зазначенням даних, що дозволяють ідентифікувати його особу.
Заявник наголошує, що відносно позивача не здійснювалося досудове розслідування та процесуальне керівництво у кримінальному провадження за статтею 191 Кримінального кодексу України щодо розкрадання державного бюджету у сумі 30 000 000,00 грн, що підтверджується листом Офісу Генерального прокурора від 07 грудня 2021 року № 25/3-2000 вих-21.
Про дату, час і місце судового засідання повідомлялися виключно представник позивача та відповідач шляхом направлення судових повісток-повідомлень на електронні адреси зазначених учасників справи. Отже суд апеляційної інстанції розглянув апеляційну скаргу адвоката Северин Я. В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 за відсутності ОСОБА_1 , належним чином неповідомленого про дату, час і місце судового засідання.
Крім того, суд апеляційної інстанції розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1. під час повітряної тривоги та без участі представника позивача, яка хоч і була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи № 757/8091/22, шляхом отримання 16 вересня 2024 року судової повістки- повідомлення, однак була позбавлена можливості прибути вчасно на засідання, у зв`язку із тим, що в цей день постійно були повітряні тривоги.
Суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права та основних засад цивільного судочинства: принципів верховенства права, гласності і відкритості судового процесу, розглянувши справу № 757/8091/22 в апеляційному порядку під час повітряної тривоги без участі позивача, який не був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, а також без участі представника позивача, яка не була повідомлена в будь-який спосіб про перенесення розгляду апеляційної скарги на інший час та була позбавлена можливості прибути на її розгляд вчасно з об`єктивних та поважних причин.
Аргументи інших учасників справи
У листопаді 2024 року Міністерство внутрішніх справ України подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому просило касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. 
Оспорювана інформація не містить прямого звинувачення саме позивача у вчиненні ним конкретних кримінальних правопорушень із зазначенням обставин вчинення відповідних дій та конкретних фактів.
Характер поширеної інформації вказує на те, що в цьому випадку мало місце не поширення інформації про вчинення позивачем конкретних кримінальних правопорушень, а доведення до відома суспільства про проведені дії щодо боротьби правоохоронних органів із впливом осіб, які можуть бути ідентифіковані як «кримінальні авторитети» або «вори в законі».
Поширена інформація має узагальнюючий характер та стосується необмеженого кола осіб, серед іншого у ній було зазначено як приклад посилання на особу під умовним іменем «ІНФОРМАЦІЯ_3», що не дає звичайному слухачеві можливості встановити конкретно про кого саме йдеться в цій інформації.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 06 листопада 2024 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали справи.
У листопаді 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2025 року справу призначено до судового розгляду.
Згідно протоколу автоматизованого визначення складу колегії суддів
від 29 серпня 2025 року, у зв`язку із перебуванням у відпустці суддів 
Фаловської І. М., Ситнік О. М. та Карпенко С. О. для розгляду касаційної скарги визначено колегію суддів: головуючий суддя - Ігнатенко В. М., склад колегії суддів: Грушицький А. І., Калараш А. А., Петров Є. В., Сердюк В. В. 
Позиція Верховного Суду
Підстави відкриття касаційного провадження та межі розгляду справи
Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
Касаційне провадження відкрито з підстав, передбаченихпунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та відзиву на неї, Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги з таких підстав. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
ІНФОРМАЦІЯ_1 відбувся ІНФОРМАЦІЯ_2 України за участю секретаря Ради національної безпеки і оборони України ОСОБА_4, Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_2 та Голови Служби безпеки України ОСОБА_3. Відповідно до копії відеозапису брифінгу під час його проведення, розповідаючи про роботу правоохоронців, Міністр внутрішніх справ України зазначив:
«Один з найбільш яскравих «злодіїв у законі», які вважали, що держава - це їх власне підприємство «ІНФОРМАЦІЯ_3». Правоохоронці встановили його злочинні зв`язки, у тому числі з високопосадовцями, ним була налагоджена схема з розкрадання бюджетних коштів, держава втратила, лише за офіційно встановленими даними експертів, більше 30 млн. грн. Рік тому «Нєдєлю» позбавлено будь-яких важелів впливу на злочинне середовище в Україні, йому було оголошено підозру у вчиненні умисного вбивства і він сьогодні переховується за межами України».
Відеозапис зберігається у вільному доступі в мережі Інтернет, у тому числі на відеохостинговому веб-сайті YouTube.
ОСОБА_1 порушив перед судом питання про визнання такою, що порушує його особисті немайнові права інформацію, поширену Міністром внутрішніх справ України ОСОБА_2 під час брифінгу, який відбувся ІНФОРМАЦІЯ_1 за підсумками засідання РНБО, озвучивши, при цьому, інформацію такого змісту: «Один з найбільш яскравих «злодіїв у законі», які вважали, що держава - це їх власне підприємство «ІНФОРМАЦІЯ_3». Правоохоронці встановили його злочинні зв`язки, у тому числі з високопосадовцями, ним була налагоджена схема з розкрадання бюджетних коштів, держава втратила, лише за офіційно встановленими даними експертів, більше 30 000 000,00 грн. Рік тому, «Нєдєлю» позбавлено будь-яких важелів впливу на злочинне середовище в Україні, йому було оголошено підозру у вчинені умисного вбивства і він сьогодні переховується за межами України»; зобов`язання МВС України протягом одного місяця з дня набрання рішення у цій справі законної сили провести брифінг та спростувати недостовірну інформацію, яка була поширена Міністром МВС України ОСОБА_2., в той же спосіб, повідомивши таке: «Спростування інформації! На брифінгу за підсумками засідання РНБО України, який відбувся ІНФОРМАЦІЯ_1, МВС України ОСОБА_2 була поширена інформація, яка містить недостовірні відомості такого змісту: «Один з найбільш яскравих «злодіїв у законі», які вважали, що держава - це їх власне підприємство «ІНФОРМАЦІЯ_3». Правоохоронці встановили його злочинні зв`язки, у тому числі з високопосадовцями, ним була налагоджена схема з розкрадання бюджетних коштів, держава втратила, лише за офіційно встановленими даними експертів, більше 30 млн. грн. Рік тому «Нєдєлю» позбавлено будь-яких важелів впливу на злочинне середовище в Україні, йому було оголошено підозру у вчиненні умисного вбивства, і він сьогодні переховується за межами України». Рішенням Печерського районного суду м. Києва вказана інформація визнана недостовірною та такою що принижує честь, гідність ОСОБА_1 ». Позивач зазначає, що дії відповідача, що полягають у поширенні неправдивої та недостовірної інформації щодо нього, порушують його право на особисті немайнові права, зокрема, на повагу до честі та гідності, завдають шкоди його діловій репутації та негативно відобразилися на його емоційному та психологічному стані.
Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосовані норми права 
Згідно із пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом. Таке право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.
У пункті 1 статті 6 Конвенції гарантується «процесуальна» справедливість, тобто змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін (рішення Європейського суду з прав людини від 06 липня 2010 року у справі «Стар Кейт Епілекта Гевмата та інші проти Греції» (Star Cate Epilekta Gevmata and other v. Greece), заява № 54111/07)).
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) враховує, що одним із елементів права на суд (крім права на доступ) є принцип процесуальної рівноправності сторін, або так званий принцип «рівної зброї» («equality of arms»), за яким кожній стороні має бути надано розумну можливість подати обґрунтування своєї позиції за умов, які б не ставили цю сторону у становище істотно невигідне по відношенню до опонента. Цей принцип вимагає насамперед рівності сторін спору в їхніх процесуальних можливостях щодо подання доказів і пояснень у судовому провадженні (рішення від 27 жовтня 1993 року у справі «Домбо Бехеєр Б. В. проти Нідерландів» (Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands), заява № 14448/88; від 23 жовтня 1996 року у справі «Анкерль проти Швейцарії» (Ankerl v. Switzerland), заява № 17748/91)).
Право може вважатися ефективним тільки тоді, якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом (mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 21 березня 2000 року у справі «Дюлоранс проти Франції» (Dulaurans v. France), заява № 34553/97; від 07 березня 2006 року у справі «Донадзе проти Грузії» (Donadze v. Georgie), заява № 74644/01)).
Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 19 квітня 1994 року у справі «Ван де Гурк проти Нідерландів» (Van De Hurk v. The Netherlands), серія A № 288)).
У статті 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.
Відповідно до статті 129 Конституції України забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення є однією із засад судочинства, яка застосовується з дотриманням принципу верховенства права, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, рівності всіх учасників перед законом і судом, розумності строків розгляду справи.
Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, та конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі і забезпечувати ефективне поновлення у правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції.
Реалізація конституційних прав на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження судового рішення здійснюється відповідно до процесуальних норм, зокрема ЦПК України. За змістом частини третьої статті 2 ЦПК України основними принципами цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін.
Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку (частина п`ята статті 4 ЦПК України).
Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, керує ходом судового процесу; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (пункти 1, 3, 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України).
За змістом пунктів 2, 3 частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
Відповідно до частин першої, третьої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 240 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 223 цього Кодексу.
У пункті 1 частини другої статті 223 ЦПК України передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у випадку неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання. 
Відповідно до частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що суд після відкриття судового засідання має надати оцінку усім відомим йому обставинам і причинам неявки учасників справи, відтак вирішити питання щодо наявності підстав для відкладення розгляду справи з дотриманням балансу процесуальних гарантій розумності строків розгляду справи судом та забезпечення прав особи на судовий захист і участь у своїй справі, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, рівності всіх учасників перед законом і судом (постанови Верховного Суду від 14 грудня 2023 року у справі № 757/45174/20-ц, провадження № 61-13218св22; від 17 січня 2024 року у справі № 2-2823/11, провадження № 61-6430св23). 
У справі, яка переглядається, судове засідання апеляційного суду було призначено на 26 вересня 2024 року о 11 год 15 хв у приміщенні Київського апеляційного суду. 
Відповідно до матеріалів справи інтереси  ОСОБА_1  представляє адвокат Северин Я. В. 
Згідно зі звітом про доставку вихідної кореспонденції від 16 вересня 2024 року (т. 2, а. с. 64) судову повістку про виклик до апеляційного суду на 26 вересня 2024 року о 11 год 15 хв. адвокату Северин Я. В. надіслано на її електронну адресу. Документ доставлено 16 вересня 2024 року (час доставки 15:54:16). 
З матеріалів справи відомо, що розгляд справи у приміщенні Київського апеляційного суду 26 вересня 2024 року о 11 год 15 хв не відбувся, оскільки перед початком призначеного судового засідання в місті Києві час було оголошено сигнал «Повітряна тривога». 
Разом із тим, 26 вересня 2024 року Київський апеляційний суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Северин Я. В., залишив без задоволення, а рішення Печерського районного суду міста Києва від 02 травня 2024 року без змін.
Водночас згідно із журналом судового засідання розгляд цієї справи розпочався 26 вересня 2024 року о 11 год 34 хв та закінчився о 11 год 43 хв за відсутності ОСОБА_1 та його адвоката Северин Я. В. 
Суд апеляційної інстанції не повідомляв учасників справи, зокрема заявника чи її представника, про інші дату, час і місце розгляду цієї справи, а саме 26 вересня 2024 року о 11 год 34 хв.
У справі, яка переглядається, 26 вересня 2024 року ще до початку судового засідання у місті Києві тривав сигнал «Повітряна тривога», про початок якої було оголошено о 10 год 48 хв, а сигнал «Відбій повітряної тривоги» - о 11 год 16 хв, а наступний сигнал «Повітряна тривога» оголошено о 11 год 36 хв, сигнал «Відбій повітряної тривоги» - о 12 год 10 хв, що підтверджується, зокрема, інформацією з веб-сайту «ІНФОРМАЦІЯ_4» (ІНФОРМАЦІЯ_5). 
З початку повномасштабної військової агресії населені пункти України систематично зазнають ракетних ударів, а в прифронтових містах і селах - бомбардувань, артилерійських та мінометних обстрілів.
Оповіщення про загрозу або виникнення таких надзвичайних ситуацій здійснюється через системи оповіщення різних рівнів, електронні комунікаційні мережі загального користування тощо, відповідно до статті 30 Кодексу цивільного захисту України, Положення про організацію оповіщення про загрозу виникнення або виникнення надзвичайних ситуацій та організації зв`язку у сфері цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 вересня 2017 року № 733, зокрема шляхом уривчастого звукового попереджувального сигналу «Увага всім» та трансляції відповідного повідомлення про загрозу виникнення або виникнення надзвичайної ситуації (далі - сигнал «Повітряна тривога»).
Чинним законодавством України у сфері цивільного захисту передбачений чіткий алгоритм поведінки громадян та відповідні повноваження органів державної влади, місцевого самоврядування, керівників підприємств і організацій усіх форм власності у випадку виникнення надзвичайної ситуації. Шляхом відповідних оповіщень (сигналів і повідомлень) органи управління цивільного захисту доводять до мешканців населених пунктів інформацію про загрозу та виникнення надзвичайних ситуацій, повітряної тривоги, аварій, катастроф, епідемій, пожеж тощо. Після отримання таких оповіщень громадяни мають діяти відповідно до наданих інструкцій та правил цивільного захисту. Зокрема, припинити роботу та вжити необхідних заходів безпеки (рішення Ради суддів України від 05 серпня 2022 року № 23).
Відповідно до наведених норм суди запровадили локальні заходи (план, порядок дій, розпорядження) щодо інформування про сигнал «Повітряна тривога» та реагування задля збереження життя і здоров`я суддів, працівників апарату та відвідувачів суду, зокрема для їх негайного переходу до укриття.
Отже, під час вирішення питання про наявність підстав для відкладення розгляду справи, в якій на початку судового засідання оголошено сигнал «Повітряна тривога», суд має керуватися пріоритетом збереження життя і здоров`я людини, а обов`язком суду є сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними процесуальних прав, зокрема на участь у судовому розгляді, та враховувати те, що відсутній учасник справи не з`явився в судове засідання з об`єктивних і поважних причин, за відсутності клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Обставини оголошення сигналу «Повітряна тривога» у певному регіоні необхідно вважати загальновідомими, тобто такими, що не потребують доказування, а неявка у судове засідання учасників справи може бути спричинена такою надзвичайною ситуацією, яка об`єктивно унеможливлює завчасне подання клопотання про відкладення розгляду справи з цих причин (постанова Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі № 2-2823/11, провадження № 61-6434св23, на яку посилається заявник у касаційній скарзі).
Отже, доводи касаційної скарги про те, що розгляд справи було проведено під час сигналу «Повітряна тривога» знайшли підтвердження під час касаційного перегляду справи.
Ураховуючи наявність у позивача об`єктивних і поважних причин, за яких його представник не зміг з`явитися до суду, так само, як і подати клопотання про відкладення судового розгляду саме з причин оголошення сигналу «Повітряна тривога», Верховний Суд погоджується з доводами касаційної скарги про те, що розглядаючи справу 26 вересня 2024 року, апеляційний суд мав вирішити питання про відкладення розгляду справи, застосовувавши відповідні процесуальні норми крізь призму загальних засад цивільного судочинства, дотримання гарантій прав особи на участь у розгляді її справи, а також обов`язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними процесуальних прав. Подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 04 грудня 2024 року у справі № 466/1445/21, провадження № 61-18328св23; від 26 лютого 2025 року у справі № 752/8937/24, провадження № 61-16567св24.  
Таким чином, колегія суддів вважає передчасним апеляційний перегляд справи у судовому засіданні 26 вересня 2024 року за відсутності позивача та/або його представника, які мали об`єктивні перешкоди для явки в судове засідання через оголошення сигналу «Повітряна тривога», що свідчить про неналежне виконання апеляційним судом обов`язків із забезпечення всебічності, повноти і справедливості судового розгляду.  
ЄСПЛ зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона у справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість брати участь у ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (Trudov v. russia, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).
Аналогічні висновки щодо проведення судового розгляду справи під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» викладені у постанові Верховного Суду від 02 квітня 2025 року у справі № 369/2256/20, провадження № 61-8690св23.
З урахуванням наведеного Верховний Суд виснує, що встановлені обставини обмеження права позивача та її представника на участь в апеляційному перегляді цієї справи є достатньою підставою для скасування постанови Київського апеляційного суду від 26 вересня 2024 року. 
Відповідно пункту 5 до частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою. 
Отже, касаційна скарга підлягає задоволенню, а постанова апеляційного суду - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
З огляду на викладене Верховний Суд не надає оцінки іншим доводам касаційної скарги. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 411 ЦПК України).
Отже, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова апеляційного суду підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Щодо судових витрат
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, то розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Київського апеляційного суду від 26 вересня 2024 рокускасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                       В. М. Ігнатенко
Судді                                                                                                              А. І. Грушицький
А. А. Калараш
Є. В. Петров
            В. В. Сердюк