ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/2093/24  Номер провадження 22-ц/814/2694/25	Головуючий у 1-й інстанції Киричок С. А.  Доповідач ап. інст. Панченко О. О.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді - Панченка О.О.,
       Суддів: Бутенко С.Б., Одринської Т.В.
розглянувши цивільну справу за  апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» - Омельченка Олексія Миколайовича на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 03 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1  до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» про стягнення коштівза договором оренди,-
В С Т А Н О В И В :
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Зміст позовних вимог
У травні 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Рой І.В. завернулася до суду із вказаним позовом.  В обґрунтування підстав позову зазначала, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5320486900:00:001:0071, площею 1,6659 га (рілля), розташованої на території Гадяцької міської (теперішньої Сарівської сільської) ради Миргородського (колишнього Гадяцького) району Полтавської області. 
16.05.2015 вказана земельна ділянка передана в оренду ТОВ «Стандарт-Агро», про що укладено договір оренди №б/н.
11.06.2017 між орендодавцем ОСОБА_2 та ТОВ «Агро-Край», новим орендарем, укладено додаткову угоду №б/н до договору оренди землі від 17.05.2015, за умов якої новий орендар прийняв на себе права та обов`язки сторони орендаря, передбачені в договорі оренди, де новий орендар ТОВ «Агро-Край».
Договір укладено на 7 років. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 5320486900:00:001:0071 становить 66526,42грн.; орендна плата - 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 5322,11грн за рік оренди, з 01.01.2018 року орендна плата вноситься в розмірі 10 %, що складає 6652,54 грн. за рік.
Сторонами також погоджено, що обчислення орендної плати здійснюється з урахуванням індексації (п.10 договору); орендна плата вноситься у такі строки до 31.12. поточного року на рахунок орендодавця або сплачується в іншій формі, погодженій сторонами (п.11 договору).
Позивач у повному обсязі та належним чином виконав взяті на себе договірні зобов`язання, передавши у строкове орендне користування відповідачу земельну ділянку сільськогосподарського призначення. Натомість відповідач, у порушення строку та обов`язку, передбачених договором оренди землі, не здійснив внесення на користь позивача суми орендної плати за 2022 рік.
Із підстав викладеного, просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 5320486900:00:001:0071 за 2022 рік у загальному розмірі 7121,26 грн., із яких: 6426,45 грн. – орендна плата; 273,08 грн. - 3% річних; 421,73 грн. - інфляційні витрати.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 03 квітня 2025 року позовні вимоги   до ТОВ «Агро-Край» про стягнення коштів (орендної плати) задоволено.
Стягнуто з ТОВ «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою кадастровий номер 5320486900:00:001:0071 за 2022 рік 3% річних, інфляційні втрати у загальному розмірі 7121,26 грн, з них 6426,45 грн (основний борг), 273,08 грн (3% річних), 421,73 грн (інфляційні втрати).
Стягнуто з ТОВ «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 3000 грн.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем доведено та не спростовано відповідачем, неналежність виконання останнім умов договору оренди в частині його оплатності, а саме, не внесення на користь позивача суми орендної плати за 2022 рік. Суд також погодився із розрахунком позивача щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат, розмір яких відповідачем не спростований.
Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги
Відповідач ТОВ «Агро-Край» оскаржило рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку. Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Зазначає, що сторонами був погоджений розмір орендної плати у 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, який у подальшому не змінювався. Тоді як, розмір 3% річних та інфляційних витрат обраховано із розрахунку 12% від нормативної грошової оцінки, що є порушенням прав відповідача.
28.05.2025 до Полтавського апеляційного суду надійшов відзив представника позивача на апеляційну скаргу ТОВ «Агро-Край» в якому адвокат Рой І.В. просить в задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Агро-Край» відмовити. Судові витрати покласти на апелянта.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Відповідно до частини 13 статті 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно вимог частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
З огляду на ціну позову та зазначені норми закону, дана справа має розглядатися у письмовому провадженні без повідомлення її учасників.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.
Встановлені обставини справи
Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом є власницею земельної ділянки площею1,6659 га.
16 травня 2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Стандарт-Агро» укладено Договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,6659 га, кадастровий номер 5320486900:00:001:0071, яка розташована на території Сарівської сільської ради.
Згідно п. 8 договору оренди землі, договір укладено на 7 років. Земельна ділянка передана в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Відповідно п.27 Перехідних Положень Земельного кодексу України під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей:
1) вважаються поновленими на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договори оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, земельного сервітуту, строк користування земельними ділянками щодо яких закінчився після введення воєнного стану до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель", щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення:
а) державної, комунальної власності, невитребуваних, нерозподілених земельних ділянок, а також земельних ділянок, що залишилися у колективній власності і були передані в оренду органами місцевого самоврядування;
б) приватної власності;
Отже строк дії договору оренди землі автоматично поновлено на один рік.
Відповідно до Додаткової угоди № б/н від 11.07.2017 р. до договору оренди землі, зі згоди Орендодавця Орендар передав, а Новий орендар приймав на себе права та обов`язки сторони (Орендаря), передбачені в Договорі оренди, де Новий орендар - ТОВ «Агро-край», орендна плата вноситься Орендарем в розмірі 10% від нормативної грошової земельної ділянки, що складає 6652,64 грн за рік оренди.
За умовами п. 5 Договору оренди землі - Орендна плата вноситься у такі строки - до 31 грудня поточного року. Орендна плата вноситься на рахунок орендодавця або сплачується в іншій формі, погодженій сторонами.
ТОВ «Агро-край» має заборгованість перед ОСОБА_1 в сумі 6426,45 грн. за 2022 рік, яку не виплачує без поважних причин.
Задовольняючи вимоги позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не виконав обов`язки, визначені статтею 24 Закону України «Про оренду землі», не надав суду доказів на підтвердження виконання умов договору та оплати позивачу коштів за користування орендованою земельною ділянкою, а тому вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача у розмірі встановленому договором з урахуванням положень ч.2 ст.625 ЦК України.
Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погоджується. З огляду на наступне.
Доводи апеляційної скарги відповідача їх правильність не спростовують та зводяться до загального цитування норм ЦПК України та його довільного тлумачення на власну користь.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його і невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Положеннями статей 21, 22 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.
За нормами статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Орендодавець зобов`язаний, зокрема, передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди, орендар - своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.
Із огляду на викладене саме на орендаря покладається обов`язок щодо своєчасного та в повному обсязі сплати орендної плати за земельну ділянку, а орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відтак, у позивача виникли легітимні очікування щодо такого розміру орендної плати за спірний період, навівши відповідне обґрунтування 3% річних та інфляційних витрат за неналежне виконання зобов`язання.
Із підстав викладеного колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо неналежного розрахунку 3% річних та інфляційних витрат, обрахованих позивачем у відповідності до погоджених умов, не спростованих відповідачем, як більш захищеною стороною у договірних відносинах, який повинен і мав можливість надати самостійно докази на підтвердження чи спростування суми наявної заборгованості по орендній платі з урахуванням індексації та видатків, а також надавши власний контррозрахунок нарахувань у порядку ч.2 ст.625 ЦПК України.
Наведений процесуальний обов`язок відповідачем не виконано, а тому за правилами частини 4 статті 12 ЦПК України, він несе ризик настання наслідків з цим пов`язаних.
Отже, враховуючи встановлення факту порушення відповідачем умов договору оренди в частині своєчасної сплати орендної пати за 2022 рік, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за вказаний період, 3% річних та суми інфляційних втрат з урахуванням положень ч.2 ст.625 ЦК України.
Доводів на спростування викладеного апеляційна скарга не містить, як і доказів на спростування висновків суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду має бути залишено без змін.
Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» - Омельченка Олексія Миколайовича - залишити без задоволення.
Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 03 квітня 2025 року- залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 23 вересня 2025 року.

Головуючий суддя                         О.О.Панченко

Судді С.Б. Бутенко

                                                                               Т.В. Одринська