УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №279/1047/25 Головуючий у 1-й інст. Волкова Н. Я. 
Категорія 70 Доповідач Шевчук А. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,   
суддів: Павицької Т.М., Талько О.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи)  у м.Житомирі 
цивільну справу №2791047/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів
за апеляційною скаргою  ОСОБА_3                         
на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26 червня 2025 року, яке ухвалене під головуванням судді Волкової Н.Я. у м.Коростені,

в с т а н о в и в:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Просив: змінити розмір аліментів, що визначений за рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 березня 2019 року, та стягувати з нього щомісяця на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/6 частку з усіх його доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття; змінити розмір аліментів, що визначений за рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 29 січня 2019 року, та стягувати з нього щомісяця на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 1/6 частку з усіх його доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття; змінити розмір аліментів, що визначений судовим наказом Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14 жовтня 2024 року, та стягувати з нього щомісяця на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 1/6 частку з усіх його доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.
Свій позов обґрунтовував тим, що за рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 березня 2019 року в справі 279/696/19 із нього на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх доходів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 лютого 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. За рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 29 січня 2019 року в справі №557/1076/18 із нього на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 11 грудня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. За судовим наказом Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14 жовтня 2024 року в справі №279/4023/24 із нього на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 червня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Він має трьох неповнолітніх дітей та за судовими рішеннями з нього стягуються аліменти у розмірі 75% частки від всіх видів його доходу, хоча відповідно до чинного законодавства розмір стягнення від доходу не повинен перевищувати 50%. Звертаючись з позовами про стягнення аліментів, відповідачі не зазначали про наявність у нього інших дітей. Він несе витрати на утримання квартири. Кошти, які йому залишаються, є незначними. Аліменти є для нього надмірним тягарем, що перешкоджає йому забезпечити себе необхідним.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26 червня 2025 року позов задоволений. Змінений розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 29 січня 2019 року на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з розміру 1/4 частини до розміру 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Змінений розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 березня 2019 року на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з розміру 1/4 частини до розміру 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Змінений розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі судового наказу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14 жовтня 2024 року на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з розміру 1/4 частини до розміру 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Не погодившись частково із рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині зміни розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 29 січня 2019 року на її ( ОСОБА_3 ) користь на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволені позову до неї ( ОСОБА_3 ) про зміну розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 .
Доводи апеляційної скарги аргументує тим, що на момент винесення судового наказу обставини, на які посилається позивач, уже існували. Згідно з правовою позицією Одеського апеляційного суду в справі №522/8836/23 зміна сімейного стану має бути новою та істотною, а не такою, що існувала вже на момент попереднього рішення суду. На момент ухвалення останнього рішення про стягнення аліментів, суд уже міг і мав урахувати наявність дітей. Наразі не йдеться про зміну обставин, а лише про спробу переглянути справу, базуючись на даних, які вже існували, але не були доведені до суду раніше. Позивачем не доведено належним чином того, що потреба у зменшенні розміру аліментів виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення, що передбачено частиною другою ст.197 СК України. У справі відсутні належні та допустимі докази того, що внаслідок зміни у сімейному стані погіршився матеріальний стан платника аліментів, а тому висновок суду першої інстанції про наявність підстав щодо неможливості сплачувати аліменти є незаконним та необґрунтованим. Позивач повністю ігнорує реальні потреби дитини та фінансові можливості її матері – ОСОБА_3 . Дитина має право на належне матеріальне забезпечення і саме розмір аліментів, встановлений рішенням суду від 29 січня 2019 року був спрямований на забезпечення її реальних потреб, а не на мінімальне виживання. ОСОБА_3 має заробітну плату 8 000 грн щомісяця, з яких витрачає на комунальні платежі, харчування, базові витрати на утримання житла. Будь-яке зменшення аліментів з боку батька поставить дитину в ще більш уразливе становище, суперечитиме її правам та інтересам і фактично погіршить рівень забезпечення нижче межі, встановленої державою як мінімально допустиму. Позивач не надав належних і допустимих доказів для перегляду розміру аліментів, не довів своєї неспроможності належним чином утримувати дітей. Зменшуючи розмір аліментів до 1/6 частки на кожну дитину (що загалом становить 50% доходу), суд фактично проігнорував встановлену законом можливість стягнення до 70% у разі стягнення аліментів на утримання неповнолітніх. 

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило. Відповідно до частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Перевіривши в оскарженій частині законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволеною з наступних підстав.

Відповідно до частин першої та другої ст.27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст.150,180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. 

Частиною першою ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 міститься висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.14-15).

Також ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що встановлено у мотивувальній частині рішення Гощанського районного суду Рівненської області (а.с.11).

Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 29 січня 2019 року в справі №557/1076/18 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 11 грудня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.11-12).

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12 березня 2019 року в справі №279/696/19 вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але мне менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з  08 лютого 2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9-10). 

Судовим наказом Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14 жовтня 2024 року в справі №279/4023/24 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 21 червня 2024 року і до стягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с.13).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта ст.263 ЦПК України).

У постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року в справі №565/2071/19, від 28 травня 2021 року в справі №715/2073/20 викладений правовий висновок щодо застосування ст.192 СК України: «Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану».

Верховний Суд у постанові від 11 березня 2020 року в справі №759/10277/18 зазначив, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Під час розгляду позову про зменшення розміру аліментів суд не переглядає рішення, яким стягнуті аліменти, а лише з`ясовує наявність обставин, які дають підстави для зменшення розміру аліментів.

Частиною четвертою та п`ятою ст.183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга ст.182 СК України).

За положеннями ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50% заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70%.

Згідно з ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом установлено, що ОСОБА_1 має на утриманні трьох дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та судовими рішеннями присуджено стягувати з їх батька ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) останнього на утримання кожної неповнолітньої дитини, що разом становить 3/4 частки його (позивача) заробітку (доходу), або 75%, що перевищує можливий щомісячний розмір утримання від заробітку (доходу), визначеного ст.70 Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, позивач довів належними доказами наявність підстав для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей із 1/4 до 1/6 частки на кожну дитину, оскільки присуджений наразі з нього загальний розмір аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей перевищує загально визначену частку та свідчить про зміну (погіршення) його матеріального стану, а сплата аліментів у розмірі, що становить 75% від його доходу, є надмірним тягарем. Зміна матеріального та сімейного стану позивача відбулася після ухвалення Гощанським районним судом Рівненської області рішення від 29 січня 2019 року, оскільки син ОСОБА_7 народився у 2020 році та судовий наказ про стягнення аліментів на його утримання виданий судом у 2024 році.

Доводи апеляційної скарги про те, що будь-яке зменшення розміру аліментів з боку батька поставить дочку ОСОБА_8 у ще більш уразливе становище, суперечитиме її правам та інтересам і фактично погіршить рівень забезпечення нижче межі, встановленої державою, як мінімально допустиму, не можуть слугувати підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів на дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки призведе до дисбалансу інтересів дітей та діти позивача опиняться у нерівному матеріальному становищі, тоді як діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу. Такий висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 21 липня 2021 року в справі №691/926/20.

Окрім того, у рішенні суду першої інстанції прописано, що розмір аліментів не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому, якщо 1/6 частка від доходу ОСОБА_1 буде меншою ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за жодних обставин має гарантовано стягуватися не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 

Посилання в апеляційній скарзі на те, що зменшуючи розмір аліментів до 1/6 на кожну дитину, суд фактично проігнорував встановлену законом можливість стягнення до 70% у разі стягнення аліментів на утримання неповнолітніх, також не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині зменшення аліментів на утримання доньки ОСОБА_8 , оскільки положеннями частини третьої ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей не може перевищувати 70%. У цьому випадку загальний розмір аліментів за судовим наказом та рішеннями судів становив 75%, що перевищувало допустимий законом розмір аліментів, які можуть бути стягнуті на утримання дітей.

Решта доводів апеляційної скарги ґрунтується на переоцінці доказів та з огляду на викладене вище додаткового правового обґрунтування не потребує. 

Колегія суддів не входить у обговорення рішення суду першої інстанції в частині зміни розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_9 та сина ОСОБА_10 , оскільки у цій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржено. 

Відповідно до положень ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає без змін рішення суду першої інстанції в частині зміни розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 29 січня 2019 року на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з розміру частки до розміру 1/6 частки заробітку (доходу) платника аліментів, як таке, що ухвалене в оскарженій частині з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції в оскарженій частині відсутні.

Відповідно до пункту 2 частини третьої ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру (пункт 3 частини шостої ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26 червня 2025 року в частині зміни розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 29 січня 2019 року на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з розміру частки до розміру 1/6 частки заробітку (доходу) платника аліментів залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої ст.389 ЦПК України.

Головуюча Судді: