Справа № 361/7219/24                                                                                   Суддя в суді першої інст. - Анікушин В.М.
Провадження № 33/824/5156/2025                                                                                Суддя-доповідач - Дрига А.М.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	
П О С Т А Н О В А
 
            13 жовтня 2025 року                                                                                            м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду Дрига А.М., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2025 року,
В С Т А Н О В И В:
 
Постановою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Згідно ст. 40-1 КУпАП постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. 
Не погоджуючись з рішенням судді, ОСОБА_1 29.09.2025 року подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати, закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга подана з порушенням строку апеляційного оскарження постанови судді та подана з клопотанням про поновлення цього строку, мотивоване тим, що апелянта в судове засідання не викликали, копію оскаржуваної постанови він не отримував. Крім того, повноваження адвокату були надані лише на участь в розгляді справи в місцевому суді, повноважень на написання апеляційної скарги у нього не було.
Розглянувши клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, перевіривши причини його пропуску, вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно із ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови. 
Зважаючи на викладене, строк на апеляційне оскарження відраховується з дати винесення постанови та може бути поновлений судом виключно у разі наявності поважних причин пропуску такого строку, обґрунтовано наведених апелянтом.
Враховуючи, що оскаржувана постанова суду першої інстанції винесена 20 червня  2025 року, останнім днем подання апеляційної скарги було 30 червня 2025 року. Разом з тим, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся 29 вересня 2025 року.
Як вбачається з оскаржуваної постанови суду, в судовому засіданні був присутній адвокат Вознюк В.А., який діяв у захист прав та інтересів ОСОБА_1 . 
Отже, захисник ОСОБА_1 - Вознюк В.А. брав участь в судовому засіданні              20 червня 2025 року, висловлював свою думку та знав про результат винесеного рішення, порядок і строки його оскарження.
До того ж слід зазначити, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду. З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постанова судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2025 року надіслана судом до реєстру 24 червня 2025 року та оприлюднена 25 червня 2025 року. 
Тобто, за умови достатньої зацікавленості, ОСОБА_1 мав можливість ознайомитись з повним текстом судового рішення від 20 червня 2025 року, як безпосередньо в місцевому суді, так і в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та оскаржити його в апеляційному порядку у встановлений законом строк.
Посилання ОСОБА_1 на те, що строк апеляційного оскарження слід рахувати з дня ознайомлення зі змістом постанови суду є необґрунтованими, оскільки початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції законодавець пов`язує з моментом її винесення, а не ознайомлення правопорушника чи його захисника зі змістом постанови.
Вказівка апелянта на те, що адвокат Вознюк В.А. не мав повноважень на подання апеляційної скарги не відповідає дійсності, оскільки згідно ордеру від 02.10.2024 року він уповноважений представляти інтереси ОСОБА_1 в Броварському міськрайонного суді Київської області та Київському апеляційному суді.
Також, захисником Вознюком В.А. було подано три клопотання про відкладення розгляду справи в місцевому суді, в тому числі з підстав хвороби ОСОБА_1 , оскільки він бажає особисто приймати участь у розгляді справи, отже останній був обізнаний про розгляд справи та був представлений в суді своїм захисником.
За наведених обставин, апеляційний суд не вбачає порушення права на справедливий суд та захист правопорушника, оскільки суд першої інстанції виконав усі необхідні дії для забезпечення цих прав. Зокрема, суд належним чином повідомив ОСОБА_1 та його захисника Вознюка В.А. про розгляд справи, забезпечив можливість подання доказів і пояснень у тому числі в судовому засіданні. Відсутність належної активності правопорушника або його захисника в межах установлених строків не може бути підставою для визнання порушення права на захист або права на справедливий суд.
Отже, наведені причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду не можна визнати поважними, а тому  ОСОБА_1 слід відмовити в поновленні такого строку та на підставі ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційну скаргу повернути.
Керуючись ч. 2 ст. 294 КУпАП, -   
 
                                           П О С Т А Н О В И В:
 
В задоволенні клопотання  ОСОБА_1 пропоновлення строку на апеляційне оскарженняпостанови суддіБроварського міськрайонного суду Київської області від            20 червня 2025 року - відмовити.
Апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                  А.М. Дрига