ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року	Львів	Справа № 460/273/25 пров. № А/857/12649/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді -                                       Мікули О. І.,
суддів          -                                               Кузьмича С. М., Курильця А. Р, 

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційні скарги Приватного підприємства «Західпроменерго», Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року у справі №460/273/25 за адміністративним позовом Приватного підприємства «Західпроменерго» до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

суддя в 1-й інстанції – Друзенко Н. В.,
дата ухвалення рішення – 27 лютого 2025 року, 
місце ухвалення рішення – м. Рівне,
дата складання повного тексту рішення – 27 лютого 2025 року,

                                                  в с т а н о в и в:

Позивач – Приватне підприємство «Західпроменерго» звернулося в суд з позовом до відповідача – Головного управління ДПС у Рівненській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №18462/17000704 від 29 листопада 2024 року та №18460/17000704 від 29 листопада 2024 року. 
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №18460/17000704 від 29 листопада 2024 року про застосування до Приватного підприємства “Західпроменерго” штрафної санкції у вигляді пені за порушення строків розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 376981,16 грн. Відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №18462/17000704 від 29 листопада 2024 року про застосування до Приватного підприємства “Західпроменерго” штрафної санкції у вигляді пені за порушення строків розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 622131,07 грн.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, сторони оскаржили його в апеляційному порядку. Вважають, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню. 
Позивач не погоджується з оскаржуваним судовим рішенням у частині відмовлених позовних вимог та в обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про те, що позивачем з метою підтвердженням таких причин, як затримки в проведені платежу з повернення коштів, так і причин розірвання контрактів, було надано листування із контрагентом LLC «YA-COMMERCE», Польща, із поясненнями причин затримки в проведенні розрахунків та підтвердження Польсько-української господарчої палати №PUIG/2024/WJ/12/114 від 13 грудня 2024 року і відповідний сертифікат ТПП від 07 січня 2025 року №1105-3/25/2, який засвідчує факт впливу форс-мажорних обставин на діяльність ПП «Західпроменерго» та LLC «YA COMMERCE», Польща, які безпосередньо вплинули на можливість виконання сторонами контрактів №PL 04-11 від 04 листопада 2022 року та №PL 10-10 від 10 жовтня 2023 року, а також додаткові угоди до зовнішньоекономічних імпортних контрактів №PL 04-11 від 04 листопада 2022 року, №PL 10-10 від 10 жовтня 2023 року, згідно з якими сторонами було узгоджено граничний термін повернення авансово сплачених коштів, а також відповідні платіжні доручення, що підтверджували факт вчасного вжиття усіх можливих заходів із боку контрагента позивача на повернення обумовленого авансу. Вказує, що повернення передоплати нерезидентом на користь резидента не підпадає під порушення резидентами строку розрахунків згідно зі ст.13 Закону №2473-VIII, оскільки чинним законодавством не встановлено строків повернення грошових коштів резидентові у зв`язку з припиненням зобов`язань по зовнішньоекономічному контракту, так як в такому випадку не передбачається одержання резидентом України виручки від нерезидента за експортним контрактом, не здійснюється поставка товару резиденту. Водночас ч.3 ст.13 Закону України №2473-VIII встановлює відповідальність за дотримання строків при поставці товару, а тому висновки суду щодо можливості застосування ч.5 ст.13 Закону №2473-VIII до спірних правовідносин є протиправними, оскільки позивачем не допущено порушень граничних термінів розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом, а відтак підстав для нарахування пені у відповідності до Закону №2473-VIII немає. Таким чином, оскаржуване податкове повідомлення-рішення №18462/17000704 від 29 листопада 2024 року є протиправним та підлягає скасуванню. Просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю.
Крім того, відповідач не погоджується з оскаржуваним судовим рішенням у частині задоволених позовних вимог та в обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про те, що позивачем не доведено наявність форм-мажорних обставин ані в процесі перевірки, ані суду, а тому судом безпідставно взято до уваги сертифікат Кіровоградської регіональної Торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) №3500-25-0020 про неможливість ПП «Західпроменерго» здійснювати поставку товарів у повному обсязі відповідно до умов контракту, що не відповідає суті укладеного контракту, а тому сертифікат мав оцінюватися судом критично щодо викладених в ньому відомостей. Фактично позиція позивача зводиться, що форс-мажор у нього виник у момент укладення договору, проте згідно з платіжним дорученням №535715 від 17 листопада 2023 року на виконання умов вищевказаного контракту підприємством ПП «ЗАХІДПРОМЕНЕРГО» перераховано фірмі-нерезиденту "YA-COMMERCE" (Польща) валютні кошти в сумі 160000,00 грн Вказує, що до заперечення вищенаведених порушень по зовнішньоекономічному імпортному контракту №РL14-11 від 14 листопада 2023 року, укладеного з фірмою - нерезидентом "YA-COMMERCE" (Польща), ПП «ЗАХІДПРОМЕНЕРГО» надано лист до нерезидента "YA-COMMERCE" (Польща) від 06 листопада 2024 року щодо повідомлення причин несвоєчасного виконання контракту. Однак умовами контракту передбачено негайне повідомлення іншої сторони про обставини, які виникли та перешкоджають виконанню обов`язків, що свідчить про відсутність будь-яких доказів про неможливість виконання контракту в установлений строк. Крім того, звертає увагу на те, що у резидента є обов`язок повідомити Банк про виникнення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) за операцією резидента з експорту, імпорту товарів, однак того, що позивач повідомляв Банк про виникнення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) за операціями по Контракту позивачем не надано. Таким чином, наведені вище обставини свідчать про правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначає про те, що податкове повідомлення-рішення №18460/17000704 від 29 листопада 2024 року про застосування до Приватного підприємства «Західпроменерго» штрафної санкції у вигляді пені за порушення строків розрахунку у сфері зовнішньо-економічної діяльності у розмірі 376981,16 грн правомірно визнано протиправним та скасовано судом, оскільки сертифікатом Кіровоградської регіональної Торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) №3500-25-0020 підтверджено період дії форс-мажорних обставин з 14 листопада 2023 року по 31 травня 2024 року, який охоплює весь період порушення граничних строків розрахунків, за який позивача притягнуто до відповідальності оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням №18460/17000704 від 29 листопада 2024 року. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, який в цій частині ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу податкового органу залишити без задоволення. 
Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до ст.20 пп.78.1.1 п.78.1, п.78.2, п.78.4 ст.78, п.81.1. ст.81, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України та наказу Головного управління ДПС у Рівненській області №2408-п від 09 жовтня 2024 року з 10 по 16 жовтня 2024 року посадовою особою Головного управління ДПС у Рівненській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку приватного підприємства “Західпроменерго” з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні розрахунків по зовнішньоекономічних контрактах №РL04-11 від 04 листопада 2022 року та №РL10-10 від 10 жовтня 2023 року за період з 04 листопада 2022 року по 30 вересня 2024 року. Результати перевірки оформлено актом №16448/Ж5/17-00-07-04/37246018 від 23 жовтня 2024 року (а.с.7-15, 115-123).
За висновками акту перевіркою встановлено порушення: частини 1 та частини 3 статті 13 Закону України “Про валюту і валютні операції” №2473-VIII від 21 червня 2018 року, пункту 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України №5 від 02 січня 2019 року, а саме: порушення законодавчо встановлених строків розрахунків при виконанні зовнішньоекономічного контракту №РL04-11 від 04 листопада 2022 року, укладеного з фірмою - нерезидентом “YA-COMMERCE” (Польща) в сумі 15000,0 євро/636468,0 грн, станом на 06 травня 2023 року; при виконанні зовнішньоекономічного контракту №РL10-10 від 10 жовтня 2023 року, укладеного з фірмою - нерезидентом “YA-COMMERCE” (Польща) в сумі: 134800,0 євро/5442509,66 грн, станом на 17 квітня 2024 року.
На акт перевірки позивач подавав письмові заперечення (а.с.146-148), до яких долучав додаткові документи, а саме: запит про надання інформації, що датований 05 листопада 2024 року та відповідь контрагента від 19 листопада 2024 року з копіями платіжних доручень (а.с.131-137).
За результатами розгляду заперечення висновки акту перевірки залишені без змін, про що надано письмову відповідь №7857/ж12/17-00-07-04 від 28 листопада 2024 року (а.с.23-28). 
29 листопада 2024 року Головне управління ДПС у Рівненській області винесло податкове повідомлення-рішення №18462/17000704, яким на підставі підпункту 54.3.3. пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та частини 5 статті 13 Закону України “Про валюту і валютні операції” №2473-VIII від 21 червня 2018 року застосувало до позивача штрафну санкцію у виді пені за порушення строків розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 622131,07 грн (а.с.33-34, 154-155).
Також відповідно до ст.20, пп.78.1.1 п.78.1, п.78.2, п.78.4 ст.78, п.81.1. ст.81, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України та наказу Головного управління ДПС у Рівненській області №2468-п від 17 жовтня 2024 року, з 17 по 23 жовтня 2024 року посадовою особою Головного управління ДПС у Рівненській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку приватного підприємства “Західпроменерго” з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні розрахунків по зовнішньоекономічному контракту №РL14-11 від 14 листопада 2023 року за період з 14 листопада 2023 року по 30 вересня 2024 року. Результати перевірки оформлено актом №16608/Ж5/17-00-07-03/37246018 від 25 жовтня 2024 року (а.с.16-22, 124-130).
За висновками акту перевіркою встановлено порушення: частини 1 та частини 3 статті 13 Закону України “Про валюту і валютні операції” №2473-VIII від 21 червня 2018 року, пункту 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України №5 від 02 січня 2019 року, а саме порушення законодавчо встановлених строків розрахунків: при виконанні зовнішньоекономічного контракту №РL14-11 від 14 листопада 2023 року, укладеного з фірмою - нерезидентом “YA-COMMERCE” (Польща) в сумі: 160000,0 євро /6852880,0 грн, станом на 15 травня 2024 року; 107600,0 євро/4698502,98 грн, станом на 22 травня 2024 року.  
На акт перевірки позивач подавав письмові заперечення (а.с.149-151), до яких долучив додаткові документи, а саме: запит про надання інформації, що датований 06 листопада 2024 року та заяви про засвідчення форс-мажорних обставин для отримання сертифіката ТПП №211024/1 від 21 жовтня 2024 (а.с.138-145).
За результатами розгляду заперечення висновки акту перевірки залишені без змін, про що надано письмову відповідь №7856/ж12/17-00-07-04 від 28 листопада 2024 року (а.с.29-32). 
29 листопада 2024 року Головне управління ДПС у Рівненській області винесло податкове повідомлення-рішення №18460/17000704, яким на підставі підпункту 54.3.3. пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та частини 5 статті 13 Закону України “Про валюту і валютні операції” №2473-VIII від 21 червня 2018 року застосувало до позивача штрафну санкцію у виді пені за порушення строків розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 376981,16 грн (а.с.35-36, 152-153).
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що сертифікатом Кіровоградської регіональної Торгово-промислової палати №3500-25-0020 період форс-мажорних обставин охоплює весь період порушення граничних строків розрахунків, за який позивача притягнено до відповідальності оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням №18460/17000704 від 29 листопада 2024 року, а тому наявні достатні та необхідні правові підстави для застосування до спірних правовідносин частини шостої статті 13 Закону України “Про валюту і валютні операції” та звільнення позивача від відповідальності за порушення граничних строків розрахунків по зовнішньоекономічних операціях, у зв`язку з чим відповідне податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню. Разом з тим, відповідачем на законних підставах за результатами перевірки позивача констатовано порушення ст.13 Закону України “Про валюту і валютні операції” №2473-VIII від 21 червня 2018 року, з урахуванням пункту 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ №5 від 02 січня 2019 року, яке полягало у недотриманні  граничних строків розрахунків за операціями з імпорту товарів, встановлених Національним банком України при здійсненні виконання умов зовнішньоекономічних імпортних контрактів №РL04-11 від 04 листопада 2022 та №РL10-10 від 10 жовтня 2023, укладених з фірмою - нерезидентом “YA-COMMERCE” (Польща)  на суму 15000,0 євро / 636468,0 грн – затримка розрахунку на 5 днів та на суму 134800,0 євро / 5442509,66 грн – затримка розрахунку на 36 днів, яке належними доказами не спростовано, тому податкове повідомлення-рішення №18462/17000704 від 29 листопада 2024 року є таким, що прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, обґрунтовано і правомірно, а обставини, на які покликається сторона позивача, не можуть вважатися підставами для його скасування.
Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі – ПК України, в редакції, чинній на момент існування спірних правовідносин), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Приписами пункту 21.1 ст.21 ПК України передбачено, що посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема, дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.
За змістом пп.20.1.4, 20.1.6 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно з пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Порядок проведення документальних позапланових перевірок визначений статтею 78 ПК України.
Матеріалами справи стверджується, що Головним управлінням ДПС у Рівненській області у період з 10 по 16 жовтня 2024 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку приватного підприємства “Західпроменерго” з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні розрахунків по зовнішньоекономічних контрактах №РL04-11 від 04 листопада 2022 року та №РL10-10 від 10 жовтня 2023 за період з 04 листопада 2022 по 30 вересня 2024 року та результати перевірки оформлено актом  №16448/Ж5/17-00-07-04/37246018 від 23 жовтня 2024 (а.с.7-15, 115-123).
Зі змісту вищевказаного акту вбачається, що перевіркою встановлено порушення: частини 1 та частини 3 статті 13 Закону України “Про валюту і валютні операції” №2473-VIII від 21 червня 2018 року, пункту 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України №5 від 02 січня 2019 року, а саме: порушення законодавчо встановлених строків розрахунків: при виконанні зовнішньоекономічного контракту №РL04-11 від 04 листопада 2022, укладеного з фірмою - нерезидентом “YA-COMMERCE” (Польща) в сумі 15000,0 євро/636468,0 грн, станом на 06 травня 2023 року; при виконанні зовнішньоекономічного контракту №РL10-10 від 10 жовтня 2023, укладеного з фірмою - нерезидентом “YA-COMMERCE” (Польща) в сумі: 134800,0 євро / 5442509,66 грн, станом на 17 квітня 2024 року.
Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначено Законом України “Про валюту і валютні операції” №2473-VIII від 21 червня 2018 року (далі – Закон №2473-VIII).
За змістом ст.1 Закону №2473-VIII валютна операція – це операція, що має хоча б одну з таких ознак: а) операція, пов`язана з переходом права власності на валютні цінності та (або) права вимоги і пов`язаних з цим зобов`язань, предметом яких є валютні цінності, між резидентами, нерезидентами, а також резидентами і нерезидентами, крім операцій, що здійснюються між резидентами, якщо такими валютними цінностями є національна валюта; б) торгівля валютними цінностями; в) транскордонний переказ валютних цінностей та транскордонне переміщення валютних цінностей.
Відповідно до ч.1, 3 ст.3 Закону №2473-VIII відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону. У разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього Закону. 
Згідно з ч.1 ст.13 Закону №2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України. Національний банк України має право встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються встановлені відповідно до цього Закону граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
За змістом ч.3, 5-8 ст.13 Закону №2473-VIII у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).
Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
У разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин. Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту). У разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується. У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про відмову в позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду, а також у разі визнання документа про стягнення заборгованості з боржника-нерезидента таким, що не підлягає виконанню, недійсним, незаконним тощо та (або) закриття (припинення) провадження без зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України за таким документом строк, встановлений відповідно до цієї статті, поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожний день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено. У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про задоволення позову сплаті підлягає лише пеня, нарахована до дня прийняття позовної заяви до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.
Відповідно до ст.6, 7, 7-1, 15, 28, 30, 33, 44-46, 48, 56, 71 Закону України “Про Національний банк України”, статті 99 Конституції України, статей 2, 6, 9, 12, 13, 16 Закону України “Про валюту і валютні операції”, Правління Національного банку України постановою №5 від 02 січня 2019 року, затвердило “Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті”.
Цим Положенням визначено заходи захисту, запроваджені Національним банком України, порядок їх застосування (порядок здійснення валютних операцій в умовах запроваджених цим Положенням заходів захисту), а також порядок здійснення окремих операцій в іноземній валюті. 
Згідно з п.21 розділу II Положення граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів. 
За змістом п.22 розділу II Положення граничні строки розрахунків, зазначені в пункті 21 розділу II цього Положення:
1) не поширюються на операцію з експорту, імпорту товарів (уключаючи незавершені розрахунки за операцією), сума якої (в еквіваленті за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим Національним банком на дату здійснення операції) є меншою, ніж розмір, передбачений статтею 20 Закону України “Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення”, крім дроблення операцій з експорту товарів або дроблення валютних операцій;
2) застосовуються з урахуванням установлених Національним банком за поданням Кабінету Міністрів України, відповідно до абзацу другого частини першої статті 13 Закону України “Про валюту і валютні операції”, винятків та (або) особливостей для окремих товарів, та (або) галузей економіки.
Відповідно до п.23 розділу II Положення розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного пунктом 21 розділу II цього Положення, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення, у повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в Україні в банку.
У зв`язку з введенням Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 воєнного стану в Україні, Правлінням Національного банку України прийнято Постанову №18 від 24.02.2022 “Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану”.
Згідно з п.14-2 цієї Постанови (яким вона доповнена згідно з Постановою Національного банку №68 від 04.04.2022; із змінами, внесеними згідно з Постановами Національного банку №113 від 07.06.2022, №142 від 07.07.2022) встановлено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року.
З метою врегулювання порядку здійснення банками валютного нагляду за дотриманням резидентами встановлених Національним банком України граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів Правління Національного банку України Постановою №7 від 02 січня 2019 року затвердило Інструкцію про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
За змістом п.5 розділу ІІ цієї Інструкції банк здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів резидента, які передбачають розрахунки в грошовій формі (уключаючи розрахунки резидента з нерезидентом на території України), що здійснюються через цей банк.
Відповідно до пп.2 п.7 розділу ІІ Інструкції банк розпочинає відлік установлених НБУ граничних строків розрахунків з дати здійснення платежу (списання коштів з рахунку клієнта), а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - здійснення банком платежу на користь нерезидента (списання коштів з рахунку банку) - за операціями з імпорту товарів.
Згідно з п.9 розділу ІІІ цієї Інструкції банк завершує здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків, зокрема,  після отримання інформації з реєстру МД про здійснення поставки за імпортною операцією з оформленням МД типу ІМ-40 “Імпорт”, ІМ-41 “Реімпорт”, ІМ-51 “Переробка на митній території”, ІМ-72 “Безмитна торгівля”, ІМ-75 “Відмова на користь держави”, ІМ-76 “Знищення або руйнування” (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню) або після пред`явлення резидентом документа (крім МД), який використовується для митного оформлення продукції (якщо на продукцію, що імпортується, згідно із законодавством України не оформляється МД).
За змістом пп.5 п.12 цього ж розділу допускається зменшення суми грошових коштів, які мають надійти на користь резидента від нерезидента  як оплата за експорт товару або вартості товарів, що імпортуються, за умови, якщо протягом виконання зобов`язань за договором відбувається повернення сплачених імпортером коштів повністю або частково (на суму цих коштів).
Відповідно до п.16 Інструкції банк здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операцією з експорту товарів за кожним фактом здійснення поставки товару, а за операцією з імпорту товарів - окремо за кожним фактом здійснення платежу, якщо договір передбачає поставку товару, здійснення платежу в кілька етапів.
З системного аналізу Закону №2473-VIII та нормативно-правових актів, прийнятих на його виконання, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що такими встановлено вичерпний перелік підстав, за якими: передбачено зупинення або продовження граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів, встановленого НБУ; можливе завершення здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків;  допускається зменшення суми грошових коштів, які мають надійти на користь резидента від нерезидента як оплата за експорт товару або вартості товарів, що імпортуються.
Матеріалами справи стверджується, що 04 листопада 2022 року ПП “Західпроменерго” укладено з фірмою - нерезидентом “YA-COMMERCE” (Польща) зовнішньоекономічний імпортний контракт №PL04-11, за умовами якого “YA-COMMERCE” зобов`язалося надати транспортні засоби, техніку, механізми (товар), відповідно до Специфікації, які є невід`ємною частиною Контракту, а ПП “Західпроменерго” - прийняти та оплатити товар в порядку та на умовах, які передбачені Контрактом.  Загальна сума контракту визначена на рівні 36820,0 доларів США. Оплата за товар здійснюється на умовах передоплати у розмірі 100% суми зазначеної у рахунках - фактурах та Специфікаціях відповідно до умов Контракту, шляхом банківського переказу. Терміни поставки - 180 днів від дати укладання Контракту. Умови поставки - DAP-Рівне, згідно з Інкотермс 2010 (а.с.37-39).
Так, на виконання умов вищевказаного контракту ПП “Західпроменерго” перераховано “YA-COMMERCE”, валютні кошти в сумі 36820,0 доларів США / 1346455,85 грн згідно з платіжним дорученням №213344 від 07 листопада 2022 року. Відповідно до цього граничний термін поставки (180 календарних днів) 05 травня 2023 року.  
При цьому, як вбачається з матеріалів справи, товар поставлено не було і додатковою угодою №1 від 05 квітня 2023 року сторони погодили розірвати контракт №PL04-11 від 04 листопада 2022 року на суму 36820,0 Євро та повернути попередню оплату в такій сумі до 05 травня 2023 року (а.с.40). 
Відповідно до банківських документів “YA-COMMERCE” транзакції на повернення коштів ПП “Західпроменерго” підтверджені: 04 травня 2023 року -  в сумі  21820  доларів США (а.с.68);  09 травня 2023 року -  в сумі 15000 доларів США (а.с.67).
Оскільки граничний термін поставки - 05 травня 2023 року, а кошти в сумі 15000 доларів США надійшли на рахунок ПП “Західпроменерго” - 10 травня 2023 року, то за результатами перевірки позивачу правомірно нарахована пеня із розрахунку прострочення 5 днів, курсу валюти на дату виникнення заборгованості – 39,5518 та ставки пені за кожен день прострочення на рівні 0,3%: 15000 х 39,5518 х 0,3% х 5 = 8899,15 грн.
Крім того, матеріалами справи стверджується, що 10 жовтня 2023 року ПП “Західпроменерго” уклало з фірмою - нерезидентом “YA-COMMERCE” (Польща) зовнішньоекономічний імпортний контракт №PL10-10, за умовами якого “YA-COMMERCE” зобов`язалося надати транспортні засоби, техніку, механізми (товар), відповідно до Специфікації, які є невід`ємною частиною Контракту, а ПП “Західпроменерго” - прийняти та оплатити товар в порядку та на умовах, які передбачені цим Контрактом. Загальна сума контракту визначена на рівні 190000,0 євро. Оплата за товар здійснюється на умовах передоплати у розмірі 100% суми зазначеної у рахунках - фактурах та Специфікаціях відповідно до умов Контракту, шляхом банківського переказу. Терміни поставки - 180 днів від дати укладання Контракту. Умови поставки - DAP-Рівне, згідно з Інкотермс 2010 (а.с.41-43).
Додатковою угодою №1 від 10 жовтня 2023 – загальну суму контракту збільшено до 245200 євро (а.с.44).
Так, на виконання умов вищевказаного контракту ПП “Західпроменерго” перераховано “YA-COMMERCE” (Польща), валютні кошти в загальній сумі 233600,0 євро/9146508,60 грн, згідно з банківськими виписками: №667559 від 20 жовтня 2023 на суму 190000 євро, де граничний термін  поставки 16 квітня 2024 року; №256611 від 08 червня 2024 року на суму 23600 євро, де граничний термін  поставки 05 грудня 2024 року; №315303 від 11 червня 2024 року на суму 20000 євро, де  граничний термін  поставки 08 грудня 2024 року.
Згідно з матеріалами справи товар по імпорту надійшов на загальну суму 55200 євро/3205696 грн, а саме: ВМД 24UA204130001353U2 від 29 січня 2024 року - на суму 23600 євро, ВМД 24UA204130002022U1 від 06 лютого 2024 року  - на суму 7900 євро, ВМД 24UA204130002002U2 від 06 лютого 2024 року - на суму 7900 євро, ВМД 24UA204130002023U0 від 06 лютого 2024 року - на суму 7900 євро, ВМД 24UA204130002024U0 від 06 лютого 2024 року - на суму 7900 євро.
Решта товару поставлено не було і додатковою угодою №2 від 04 квітня 2024 року сторони погодили зменшити суму контракту №PL10-10 від 10 жовтня 2023 року на 190000 євро і визначити її на рівні 55200 євро; попередню оплату в сумі 190000 євро повернути до 16 квітня 2023 року (а.с.45). 
Відповідно до банківських документів “YA-COMMERCE” транзакція на повернення коштів ПП “Західпроменерго” в сумі 190000 євро підтверджена 21 травня 2024 року (а.с.66). Кошти в сумі 190000 євро надійшли на рахунок ПП “Західпроменерго” 22 травня 2024 року.  
Оскільки сума авансових платежів становила 233600,0 євро, товар поставлено на суму 55200 євро, а повернуто 190000 євро, то за загальним підсумком операції утворилося кредитове сальдо на користь ПП “Західпроменерго” у розмірі 11600 євро. 
Разом з тим, враховуючи, що по авансовому платежу в розмірі 190000 євро (платіжне доручення №667559 від 20 жовтня 2023 року) граничний термін поставки - 16 квітня 2024 року, а товар до  вказаної дати надійшов лише на суму  55200 євро,  то утворилася заборгованість у розмірі 134800 євро, яка була погашена шляхом повернення покупцю коштів, які надійшли на його рахунок 22 травня 2024 року, то за результатами перевірки позивачу правомірно нарахована пеня із розрахунку прострочення 36 днів, курсу валюти на дату виникнення заборгованості – 42,1222 та ставки пені за кожен день прострочення на рівні 0,3%: 134800 х 42,1222 х 0,3% х 36 = 613231,92 грн. 
При цьому, як стверджує позивач, причиною затримки повернення коштів були обставини, які не залежали від волі його контрагента, а саме: здійснення банком нерезидента процедури фінансового моніторингу, однак вищевказані покликання ґрунтуються виключно на листі “YA-COMMERCE” від 19 листопада 2024 року, наданому у відповідь на запит  ПП “Західпроменерго”.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не надані документи, які можуть бути підставою для не нарахування пені або зупинення нарахування пені відповідно до Закону №2473-VIII, зокрема, довідки уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) стосовно виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин, які стали причиною несвоєчасного виконання умов договору, а тому відповідачем за порушення ст.13 Закону України “Про валюту і валютні операції” №2473-VIII від 21 червня 2018 року, з урахуванням пункту 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ №5 від 02 січня 2019 року правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення №18462/17000704 від 29 листопада 2024 року  та підстави для його скасування відсутні.
Колегія суддів відхиляє покликання  позивача на висновок Торгово-промислової палати щодо дотримання резидентом України граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, зокрема, щодо вказаного порушення за податковим повідомленням-рішенням №18462/17000704 від 29 листопада 2024 року, оскільки у вказаному висновку зазначено про форс-мажорні обставини, які виникли 14 листопада 2023 року та діяли до 31 травня 2024 року лише по контракту від 14 листопада 2023 року №PL14-11, укладеному з ПП «Західпроменерго» (а.с.70-73).
Даючи правову оцінку правомірності скасування податкового повідомлення-рішення №18460/17000704 від 29 листопада 2024 року, то колегія суддів зазначає наступне. 
Письмовими доказами по справі встановлено, що 14 листопада 2023 ПП “Західпроменерго” уклало з фірмою - нерезидентом “YA-COMMERCE” (Польща) зовнішньоекономічний імпортний контракт №PL14-11, за умовами якого “YA-COMMERCE” зобов`язалося надати транспортні засоби, техніку, механізми (товар), відповідно до Специфікації, які є невід`ємною частиною Контракту, а ПП “Західпроменерго” - прийняти та оплатити товар в порядку та на умовах, які передбачені даним Контрактом.   Загальна сума контракту визначена на рівні 160000,0 євро.  Оплата за товар здійснюється на умовах передоплати у розмірі 100% суми зазначеної у рахунках - фактурах та Специфікаціях відповідно до умов Контракту, шляхом банківського переказу. Терміни поставки - 180 днів від дати укладання Контракту. Умови поставки - DAP-Рівне, згідно з Інкотермс 2010 (а.с.46-47).
На виконання умов вищевказаного контракту ПП “Західпроменерго” перераховано “YA-COMMERCE” (Польща) валютні кошти в загальній сумі 160000 євро згідно з банківською випискою №535715 від 17 листопада 2023 року. Відповідно до цього граничний термін поставки 14 травня 2024 року. 
15 травня 2024 року сторони погодили специфікацію №2 і №3 на автомобільну техніку на загальну суму 160000 євро (а.с.48-49).
Товар по імпорту надійшов на загальну суму 160000,0 євро, а саме: ВМД 24UA204130008541U0 від 21 травня 2024 року - на суму 20000 євро, ВМД 24UA204130008540U0 від 21 травня 2024 року - на суму 33300 євро, ВМД 24UA204130009134U7 від 31 травня 2024 року - на суму 20000 євро, ВМД 24UA204130009140U5 від 31 травня 2024 року - на суму 20000 євро, ВМД 24UA204130009135U6 від 31 травня 2024 року - на суму 33300 євро, ВМД 24UA204130009136U5 від 31 травня 2024 року - на суму 33400 євро (а.с.50-61).
Враховуючи ту обставину, що по авансовому платежу в розмірі 160000 євро, здійсненому 17 листопада 2023 року, граничний термін поставки - 16 квітня 2024 року, а товар до  вказаної дати не надійшов, то утворилася заборгованість, яка була погашена імпортними поставками, що здійснені 21 і 31 травня 2024 року, за результатами перевірки позивачу нарахована пеня.
На суму заборгованості 160000 євро  із розрахунку прострочення 7 днів (з 15 квітня 2024 року по 21 травня 2024 року),  курсу валюти на дату виникнення заборгованості – 42,8305 та ставки пені за кожен день прострочення на рівні 0,3%: 160000 х 42,8305 х 0,3% х 7 = 143910,48 грн.
На решту суми заборгованості 160000-20000-33300=106700 євро, із розрахунку прострочення 17 днів (з 15 квітня 2024 року по 31 травня 2024 року), курсу валюти на дату виникнення заборгованості – 42,8305 та ставки пені за кожен день прострочення на рівні 0,3%: 106700 х 42,8305 х 0,3% х 17 = 233070,68 грн.
Матеріалами справи стверджується, що позивачем надано Підтвердження Польсько-Української господарчої палати №PUIG/2024/WJ/12/114 від 13 грудня 2024 року щодо дії форс-мажорних обставин для ПП “Західпроменерго” за Контрактом №PL14-11 від 14 листопада 2023 року, укладеного з “YA-COMMERCE” (Польща) (а.с.70-73).
Зі змісту вищевказаного документу  вбачається, що Польсько-Українська господарча палата з покликанням на ст.79 Віденської конвенції (Конвенція ООН про договори міжнародної купівлі- продажу товарів від 11 квітня 1980 року), Принципи міжнародних комерційних договорів (Принципи УНІДРУА в редакції 2016 року); Закон Польщі “Про господарчі палати” від 30.05.1989 та Статут ПОЛЬСЬКО-УКРАЇНСЬКОЇ ГОСПОДАРЧОЇ ПАЛАТИ, підтвердила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили, які є надзвичайними , непередбачуваними, невідворотними і нездоланними обставинами, що об`єктивно унеможливили виконання договірних зобов`язань  та знаходилися за межами досяжності суб`єктами господарчої діяльності) індивідуально для ТОВ  “YA-COMMERCE”, які виникли 14 листопада 2023 року та діяли до 31 травин 2024 року по Контракту від 14 листопада 2023 року №PL14-11, укладеному з ПП “Західпроменерго”, що вплинуло на порушення за дотриманням резидентом України граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затверджених Постановою Національного банку України від 02 січня 2019 року №7.
Крім того, ПП “Західпроменерго” надано заяву про засвідчення форс-мажорних обставин, які подано президенту Кіровоградської регіональної ТПП  Ірині Саєнко (а.с.74-78). 
У подальшому, позивачем у суд першої інстанції подано сертифікат Кіровоградської регіональної Торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) №3500-25-0020 (а.с.79-80). 
Як вбачається зі змісту сертифікату №3500-25-0020 від 07 січня 2025 року №1105-3/25/2 Кіровоградської регіональної Торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (а.с.79-80), Кіровоградською регіональною Торгово-промисловою палатою на основі Підтвердження Польсько-Української господарчої палати №PUIG/2024/WJ/12/114 від 13 грудня 2024 року засвідчено, що з 06 листопада 2023 року польські перевізники розпочали блокаду руху вантажівок біля трьох найбільших пунктів пропуску на кордоні між Польщею й Україною. Протест офіційно було зареєстровано польськими перевізниками в місцевих органах влади. З 23 листопада 2023 року польські перевізники додатково розпочали блокаду руху вантажівок пункту пропуску на кордоні між Польщею й Україною “Шегині-Медика”, 20 грудня 2023 року до перевізників, які блокують польсько-український кордон  приєдналися польські фермери. Дані обставини викликали надзвичайні, непередбачувані і нездолані затримки в процесах логістики при транспортуванні вантажів як на території України, так і на території Польщі і Євросоюзу в цілому, які об`єктивно унеможливили виконання договірних зобов`язань та знаходилися за межами досяжності суб`єктів господарської діяльності. 
Таким чином, наведеним вище сертифікатом засвідчені такі форс-мажорні обставини: блокада, страйк, перекриття автошляхів у період з 14 листопада 2023 року по 31 травня 2024 року. 
Згідно з ч.6 ст.13 Закон №2473-VIII у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин. Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).
За змістом ст.14-1 Закону України “Про торгово-промислові палати в Україні” №671/97-ВР від 02.12.1997 Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.  
Відповідно до ст.3.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії Торгово-промислової Палати №44 (5) від 18.12.2014 сертифікат (в певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) – це документ, за затвердженими Президією ТПП України відповідними формами, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом. 
Згідно з розпорядженням Торгово-промислової палати України №3 від 25 лютого 2022 року “Про процедуру засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у період дії воєнного стану на території України” тимчасово, на період воєнного стану на території України до припинення або скасування воєнного стану на території України, уповноважені регіональні торгово-промислові палати мають право за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб, засвідчувати форс-мажорні обставини з усіх питань, що належать до компетенції ТПП України, в тому числі передбачених пунктом 4.2 Регламенту засвідчення Торгово-промислового палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс мажорних обставин, який затверджено Рішенням Президії ТПП України №44 (5) від 18 грудня 2014 року. 
Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), який видано Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами, або уповноваженою організацією (органом) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту), є підставою для подовження законодавчо встановлених термінів (строків) розрахунків на період дії форс-мажорних обставин та підставою для не нарахування пені на період дії форс-мажорних обставин.
Крім того, положення Закону України “Про валюту та валютні операції” не визначають жодним чином повноважень контролюючого органу на власний розсуд надавати оцінку висновку торгово-промислової палати щодо наявності форс-мажорних обставин, як і не покладає на суб`єкта господарювання обов`язок довести контролюючому органу наявність форс-мажорних обставин, а навпаки – вказується лише про необхідність надати довідку (сертифікат) про існування форс-мажорних обставин у конкретно визначеній господарській операції. Тобто, частина шоста статті 13 Закону “Про валюту та валютні операції” надає у спірних правовідносинах довідці (сертифікату) торгово-промислової палати ознаки преюдиційного характеру, оскільки визначає цей документ як достатній доказ існування форс-мажорних обставин у конкретному випадку, що не вимагає надання додаткових доказів та документів під час проведення перевірки або під час оскарження в судовому порядку її наслідків.
Щодо доводів податкового органу про те, що відповідний сертифікат не надавався під час перевірки, а тому не може бути врахований судом, то колегія суддів вважає, що такі правильно відхилено судом першої інстанції та звернуто увагу на те, що та обставина, що сертифікати про форс-мажорні обставини не були надані до перевірки, не змінюють того факту, що порушення граничних строків розрахунків за операціями відбулося внаслідок настання обставин непереборної сили, які об`єктивно існували та які в подальшому були підтверджені зазначеним сертифікатом Кіровоградської регіональної Торгово-промислової палати №3500-25-0020. Крім того, суд першої інстанції у прийнятті таких доказів до уваги на підтвердження відсутності у спірних правовідносинах з боку позивача вини у поставленому йому у вину порушенні покликався на правову позицію Верховного Суду у справі №620/14203/23 від 22 травня 2024 року за подібними обставинами.
Колегія суддів зазначає, що період форс-мажорних обставин охоплює весь період порушення граничних строків розрахунків, за який позивача притягнуто до відповідальності оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням №18460/17000704 від 29 листопада 2024 року, а відтак підстави для нарахування штрафних санкцій за вищевказаним податковим повідомленням-рішенням відсутні. 
Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що сертифікатом Кіровоградської регіональної Торгово-промислової палати №3500-25-0020 період форс-мажорних обставин охоплює весь період порушення граничних строків розрахунків, за який позивача притягнуто до відповідальності оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням №18460/17000704 від 29 листопада 2024 року, а тому наявні достатні та необхідні правові підстави для застосування до спірних правовідносин частини шостої статті 13 Закону України “Про валюту і валютні операції” та звільнення позивача від відповідальності за порушення граничних строків розрахунків по зовнішньоекономічних операціях, у зв`язку з чим вищевказане податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню. Разом з тим, відповідачем на законних підставах за результатами перевірки позивача встановлено порушення ст.13 Закону України “Про валюту і валютні операції” №2473-VIII від 21 червня 2018 року, з урахуванням пункту 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ №5 від 02 січня 2019 року, яке полягало у недотриманні  граничних строків розрахунків за операціями з імпорту товарів, встановлених Національним банком України при здійсненні виконання умов зовнішньоекономічних імпортних контрактів №РL04-11 від 04 листопада 2022 та №РL10-10 від 10 жовтня 2023, укладених з фірмою - нерезидентом “YA-COMMERCE” (Польща)  на суму 15000,0 євро / 636468,0 грн – затримка розрахунку на 5 днів та на суму 134800,0 євро / 5442509,66 грн – затримка розрахунку на 36 днів, яке належними доказами не спростовано, тому податкове повідомлення-рішення №18462/17000704 від 29 листопада 2024 року є таким, що прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, обґрунтовано і правомірно, у зв`язку з чим підстави для скасування останнього відсутні.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені скаржниками в апеляційних скаргах обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).
Також згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог у частині їх задоволення, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст.139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-
                                                         п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги Приватного підприємства «Західпроменерго», Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року у справі №460/273/25 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, передбачених ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	О. І. Мікула 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	А. Р. Курилець  	
Повне судове рішення складено 19 вересня 2025 року.