ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/2401/23  Номер провадження 22-ц/814/3097/25	Головуючий у 1-й інстанції Бондарь В.А.  Доповідач ап. інст. Чумак О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді: Чумак О.В.,
суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І. 
за участю секретаря Галушко А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" адвоката Демиденка Володимира Анатолійовича 
на ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області від 19 травня 2025 року, постановлену суддею Бондарь В.А.
по справі за заявою Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" про поворот виконання рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 18.09.2024 року по справі № 538/2401/23 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заборгованості по заробітній платі,-

В С Т А Н О В И В:
У травні 2025 року представник АТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" адвокат Демиденко В.А. звернувся до суду з заявою про поворот виконання рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 18.09.2024 року по справі № 538/2401/23 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заборгованості по заробітній платі.
Заява обгрунтована тим, що рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 18 вересня 2024 року, з урахуванням ухвали цього суду про виправлення описки від 19 вересня 2024 року, позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано незаконним і скасовано наказ АТ «Укртатнафта» від 20 жовтня 2023 року № 4/1581 про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 , заступника директора з правових та корпоративних питань, у виді догани за порушення трудової дисципліни.
Визнано незаконним і скасовано наказ АТ «Укртатнафта» від 30 жовтня 2023 року № 149 про звільнення з роботи ОСОБА_1 , заступника директора з правових та корпоративних питань, за прогул без поважних причин.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника директора з правових та корпоративних питань АТ «Укртатнафта» з 23 листопада 2023 року.
Стягнуто з АТ «Укртатнафта» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30 жовтня 2023 року до 18 вересня 2024 року включно у сумі 4690294,32 грн, з якої підлягають відрахування податки та інші обов`язкові платежі.
Допущено негайне виконання рішення у частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середньої заробітної плати у межах суми платежу за один місяць, що становить 429 337,44 грн.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
19 вересня 2024 року Лохвицьким районним судом Полтавської області видано виконавчий лист щодо виконання вищевказаного рішення суду, зокрема і в частині його негайного виконання щодо поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середньої заробітної плати у межах суми платежу за один місяць, що становить 429337 (чотириста двадцять дев`ять тисяч триста тридцять сім) гривень 44 копійки.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 24.02.2025 рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 18.09.2024 року скасовано та постановлено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову.
Разом з тим, в рамках виконавчого провадження з примусового виконання рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 18.09.2024 з АТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" було стягнуто грошові кошти в розмірі 380428,30 грн., які заявник просить стягнути з ОСОБА_1 в порядку повороту виконання вищевказаного рішення суду.
Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 19 травня 2025 року в задоволенні заяви Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" про поворот виконання рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 18.09.2024 року по справі № 538/2401/23 відмовлено.
Ухвала суду мотивована тим, що заявником не надано доказів того, що рішення суду було ухвалено на підставі підроблених документів або на завідомо неправдивих відомостях заявника, тому враховуючи положення ст. 445 ЦПК України підстави для повороту виконання рішення суду відсутні. 
Не погодившись з даною ухвалою місцевого суду її в апеляційному порядку оскаржив представник АТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" адвокат Демиденко В.А., просив її скасувати та ухвалити нове рішення, яим задовольнити заяву про поворот виконання рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 18.09.2024, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга обгрунтована тим, що скасоване рішення суду першої інстанції було обгрунтоване на завідомо неправдивих відомостях ОСОБА_1 , зокрема щодо його нібито не ознайомлення з Правилами внутрішнього трудового розпорядку та Положенням про внутрішньооб?єктовий та пропускний режими. Крім того, на висновки суду першої інстанції мав вплив доказ, який був долучений позивачем в неповному обсязі, а саме наказ № 172 ПАТ «Укртатнафта» від 15.11.2022 про прийняття на роботу ОСОБА_1 .
Таким чином, судом не враховано, що під час розгляду справи ОСОБА_1 надавалися неправдиві відомості та документи неповного змісту, що призвело до введення суду в оману щодо дійсних обставин справи та є підставою для повороту виконання скасованого рішення суду. 
Від ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Відзив мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції скасоване апеляційним судом не з підстав повідомлення позивачем завідомо неправдивих відомостей або подання ним підроблених документів, а з причин неправильного застосування судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального права. Сам по собі факт скасування рішення суду, яким стягнуті спірні кошти у вигляді середнього заробітку за час вимушеного прогулу не є підставою для повороту виконання рішення суду.
Від представника АТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" адвоката Демиденка В.А. до суду надійшла відповідь на відзив ОСОБА_1 , в якій підтримано доводи апеляційної скарги та долучено копію постанови Верховного Суду від 04.06.2025, якою залишено без змін постанову Полтавського апеляційного суду від 24.02.2025 в частині позовних вимог ОСОБА_1 
ОСОБА_1 приймав участь у розгляді справи в режимі відеоконференції.
21.10.2025 від представників АТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" адвокатів Демиденка В.А. та Мовчан А.В. до суду надійшли клопотання про відкладення розгляду справи у зв?язку з зайнятістю у розгляді справи № 909/946/25, яка призначена в Господарському суді Івано-Франківської на 14:00 год. 21.10.2025.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Наведена норма свідчить, що справедливий та своєчасний розгляд спорів судами є нерозривними поняттями, а комплексне дотримання цих вимог сприяє утвердженню верховенства права у суспільстві.
Згідно зі ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Тобто, відкладення розгляду справи у суді апеляційної інстанції передбачено у наступних випадках: якщо стосовно учасника справи немає відомостей про вручення йому судової повістки, а також у випадку наявності відповідного клопотання від учасника справи, якщо повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Згідно висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Враховуючи вимоги статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги частини 2 статті 372 ЦПК України, суд, розглянувши клопотання представників АТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" про відкладення розгляду справи, з урахуванням стадії судового процесу, на якій розгляд справи уже відкладався за їхнім клопотанням, вважає неявку представників АТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" в судове засідання такою, що не перешкоджає продовженню розгляду справи за їх відсутності.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне розглядати справу за відсутності представників АТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта".
Від ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про притягнення представників АТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" адвокатів Мовчан А.В. та Демиденко В.А. до адміністративної відповідальності на підставі ст. 185-3 ч. 1 КУпАП.
Клопотання обгрунтоване тим, що представники АТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" заявляючи клопотання про відкладення розгляду справи призначеної на 30.09.2025 посилалися на зайнятість в справах № 916/2033/24 та № 910/10956/24, які знаходяться в провадженні Касаційного господарського суду Верховного Суду, проте, згідно листа даного суду адвокати Мовчан А.В. та Демиденко В.А. не приймали участі у розгляді справи № 916/2033/24. Відповідно до ухвали цього ж суду від 30.09.2025 у справі № 910/10956/24, яка оприлюднена в ЄДРСР, представниками АТ «Укртатнафта» були ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Враховуючи викладене вважає, що представники АТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" адвокати Мовчан А.В. та Демиденко В.А. зловживають своїми процесуальними правами, виявили явну неповагу до суддів Полтавського апеляційного суду та учасників по справі № 538/2401/23.
Дослідивши вказане клопотання колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для його задоволення з огляду на наступне.
Згідно ст. 129 Конституції України за неповагу до суду чи судді винні особи притягаються до юридичної відповідальності.
Відповідно до ст. 50 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» прояв неповаги до суду чи судді з боку осіб, які є учасниками процесу або присутні в судовому засіданні, має наслідком відповідальність, установлену законом.
Як зазначено в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 року, № 8 «Про незалежність судової влади» у кожному випадку, коли буде встановлено, що особа вчинила умисні дії, які свідчать про неповагу до суду, необхідно вирішувати питання про притягнення винних до відповідальності за статтею 185-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 185-3 КУпАП неповага до суду, що виразилась у злісному ухиленні від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача або в непідкоренні зазначених осіб та інших громадян розпорядженню головуючого чи в порушенні порядку під час судового засідання, а так само вчинення будь-ким дій, які свідчать про явну зневагу до суду або встановлених у суді правил тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Разом з тим, колегія суддів не вбачає в діях представників відповідача злісного ухилення від явки до суду, оскільки їх явка не була визнана судом обов`язковою та не перешкоджає розгляду справи за наявними в ній доказами. 
Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвала місцевого суду повною мірою відповідає вказаним вимогам.
Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 18 вересня 2024 року, з урахуванням ухвали цього суду про виправлення описки від 19 вересня 2024 року, позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано незаконним і скасовано наказ АТ «Укртатнафта» від 20 жовтня 2023 року № 4/1581 про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 , заступника директора з правових та корпоративних питань, у виді догани за порушення трудової дисципліни.
Визнано незаконним і скасовано наказ АТ «Укртатнафта» від 30 жовтня 2023 року № 149 про звільнення з роботи ОСОБА_1 , заступника директора з правових та корпоративних питань, за прогул без поважних причин.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника директора з правових та корпоративних питань АТ «Укртатнафта» з 23 листопада 2023 року.
Стягнуто з АТ «Укртатнафта» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30 жовтня 2023 року до 18 вересня 2024 року включно у сумі 4 690 294,32 грн, з якої підлягають відрахування податки та інші обов`язкові платежі.
Допущено негайне виконання рішення у частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середньої заробітної плати у межах суми платежу за один місяць, що становить 429337,44 грн.
Вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с. 12-18).
19 вересня 2024 року Лохвицьким районним судом Полтавської області видано виконавчий лист щодо виконання вищевказаного рішення суду, зокрема і в частині його негайного виконання щодо поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середньої заробітної плати у межах суми платежу за один місяць, що становить 429337 (чотириста двадцять дев`ять тисяч триста тридцять сім) гривень 44 копійки (а.с. 19).
27 вересня 2024 року державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Терещенком Є.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 76156054 (а.с. 21).
30 вересня 2024 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 472521,18 грн. (а.с. 24).
Цього ж дня, з рахунку АТ «Укртатнафта» в АТ «Ощадбанк» списано з рахунку грошові кошти в сумі 472521,18 грн. з примусового виконання виконавчого листа № 538/2401/23, в рамках виконавчого провадження № 76156054, що підтверджується платіжною інструкцією № 1709663235917 (а.с. 26).
Згідно меморіального ордеру № 61892 від 30 вересня 2024 року з рахунку АТ «Укртатнафта» в АТ «Укрексімбанк», в рамках виконавчого провадження № 76156054 списано кошти в розмірі 472521,18 грн. (а.с. 27).
30 вересня 2024 року на рахунок АТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" було повернуто суму надмірно стягнутих грошових коштів в даному виконавчому провадженні у розмірі 564614,06 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 52428 (а.с. 28).
Загальна сума коштів стягнутих державним виконавцем з АТ «Укртатнафта» у зв?язку з примусовим виконанням рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 18 вересня 2024 року по справі № 538/2401/23 становить 380428,30 грн. (472521,18 грн. + 472521,18 грн. - 564614,06 грн.).
Цього ж дня, державним виконавцем на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 та ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про закриття виконавчого провадження (а.с. 30).
Постановою Полтавського апеляційного суду від 24 лютого 2025 року рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 18 вересня 2024 року скасовано, в задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заборгованості по заробітній платі відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат (а.с. 36-42).
Згідно постанови Верховного Суду від 04 червня 2025 року, яка долучена апелянтом до суду апеляційної інстанції, постанова Полтавського апеляційного суду від 24 лютого 2025 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 залишена без змін.
Відмовляючи у задоволенні вимог заяви про поворот виконання рішення, місцевий суд виходив з її необґрунтованості та безпідставності.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
У статті 15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), регулюються розділом VI Цивільного процесуального кодексу України.
Згідно частини першої статті 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. 
Відповідно до положень ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
У Рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року у справі №13-рп/2011 вказано, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.
Отже, поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть - у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.
Особливості повороту виконання рішення суду в окремих категоріях цивільних справ визначено статтею 445 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 445 ЦПК України у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтовано на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.
Згідно зі статтею 239 КЗпП України у разі скасування виконаних судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання допускається лише тоді, коли скасоване рішення ґрунтувалося на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.
Отже, чинне законодавство не допускає повороту виконання рішення суду у разі скасування виконаних судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин. Для цієї категорії справ не має значення, в якому порядку ухвалене те рішення, яким було скасовано інше виконане рішення.
При цьому, винятком з цього правила становлять випадки, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.
З аналізу вищенаведених правових норм убачається, що інститут повороту виконання судових рішень не є абсолютним та має певні обмеження.
Судом встановлено, що поворот виконання рішення у вказаній справі стосується, зокрема, повернення відповідачеві стягнутих коштів у вигляді середнього заробітку за час вимушеного прогулу за скасованим судовим рішенням, а тому має здійснюватися з урахуванням особливостей встановлених положеннями статті 445 ЦПК України.
Процесуальним законодавством визначено необхідність встановлення обов`язкових умов, за яких можливо допустити поворот виконання судового рішення про стягнення заробітної плати, а саме: повідомлення позивачем завідомо неправдивих відомостей або подання ним підроблених документів.
У даному випадку відсутні докази того, що скасоване Полтавським апеляційним судом рішення місцевого суду було обґрунтоване встановленням юридичних фактів із настанням правових наслідків підроблення документів або внаслідок внесення завідомо неправдивих відомостей позивачем щодо обставин та певних подій.
Сам по собі факт скасування рішення місцевого суду у вказаній справі, яким стягнуті спірні кошти у вигляді середнього заробітку за час вимушеного прогулу, не є підставою для прийняття рішення про поворот виконання рішення суду.
Доводи апеляційної скарги про те, що скасоване рішення суду першої інстанції було обґрунтоване на завідомо неправдивих відомостях ОСОБА_1 та долучення ним доказів не в повному обсязі, що призвело до введення суду в оману щодо дійсних обставин справи не підтверджені належними та допустимими доказами.
Враховуючи вищевикладене, встановивши, що дана справа стосується трудових правовідносин, а скасоване Полтавським апеляційним судом рішення місцевого суду, про поворот виконання якого в частині виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу подана заява, не було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" про поворот виконання рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 18.09.2024 року по справі № 538/2401/23.
Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки зводяться до незгоди заявника з оскаржуваною ухвалою.
Інших доводів, які б давали підстави вважати, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заяви, апеляційна скарга не містить.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвалу суду постановлено з додержанням вимог закону і підстави для її скасування відсутні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" адвоката Демиденка Володимира Анатолійовича залишити без задоволення.
Ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області від 19 травня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:                                                         О.В. Чумак

Судді: Ю.В. Дряниця

Л.І. Пилипчук