Дата документу 23.09.2025 Справа № 336/6287/25

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний №336/6287/25         Головуючий у 1-й інстанції: Зарютін П.В.
Провадження № 22-ц/807/1802/25         Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
23 вересня 2025 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого,судді-доповідача  суддів:    за участю секретаря  	Подліянової Г.С., Гончар М.С., Кухаря С.В.,  Волчанової І.М.,  	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 серпня 2025 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Манделюк Дениса Петровича, боржник ОСОБА_2 , заінтересовані особи: старший державний виконавець Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Манделюк Денис Петрович, Лівобережний відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2025 року стягувач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Железняка А.В. звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Манделюка Дениса Петровича у зведеному виконавчому провадженні № 75652471, боржник: ОСОБА_2 , заінтересовані особи: старший державний виконавець Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Манделюк Денис Петрович, Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

В обґрунтування скарги посилається на те, що 29 липня 2024 року головним державним виконавцем Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Святченко Євгенією Вікторівною на підставі відповідного виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 336/1577/21, виданого судом 12 липня 2024 року, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 75641515 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 443 682,03 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

29 липня 2024 року головним державним виконавцем Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) Святченко Євгенією Вікторівною на підставі відповідного виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 336/1577/21, виданого судом 12 липня 2024 року, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 75641224 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 100000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

29 липня 2024 року головним державним виконавцем Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Святченко Євгенією Вікторівною було винесено постанову про приєднання виконавчого провадження №75641515 до зведеного виконавчого провадження № 75652471, яке веде Лівобережний ВДВС у м. Запоріжжі Південного МУМЮ (м. Одеса).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішення є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної власності, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до ч. 1, п.1, ч.2 пп 4,6 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Як вбачається із Інформаційної довідки № 407079334 від 07 грудня 2024 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, боржнику у зведеному виконавчому провадженні № 75652471 ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності належить об`єкти нерухомого майна, на які необхідно звернути стягнення: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 . У зазначених будинках знаходиться рухоме майно боржника ОСОБА_2 , на яке необхідно звернути стягнення.

30 квітня 2025 року старшим державним виконавцем Лівобережного ВДВС у м. Запоріжжі Південного МУМЮ (м. Одеса) Манделюком Д.П. було винесено постанову про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 75641515, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 .

Будь-яких інших дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», спрямованих на звернення стягнення на належне боржнику у зведеному виконавчому провадженні ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності рухоме та нерухоме майно, державним виконавцем у цьому виконавчому провадженні не вчинялося.

Зокрема, державний виконавець не звертався до органу опіки та піклування для отримання дозволу на примусове реалізацію належних боржнику у зведеному виконавчому провадженні ОСОБА_2 об`єктів нерухомого майна, в яких значаться зареєстрованими неповнолітні діти. 

На підставі вищевикладеного, скаржник просив суд визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Манделюка Дениса Петровича у зведеному виконавчому провадженні № 75652471, яка полягає у невчиненні старшим державним виконавцем Манделюком Д.П. всіх дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», спрямованих на звернення стягнення (виявлення, проведення опису, накладення арешту, вилучення, визначення вартості чи оцінку та примусову реалізацію) на належне боржнику у цьому зведеному виконавчому провадженні ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності рухоме майно, яке знаходиться у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , а також спрямованих на звернення стягнення (виявлення, накладення арешту, проведення оцінки та примусову реалізацію) на належні боржнику у цьому зведеному виконавчому провадженні ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності вказані об`єкти нерухомого майна; зобов`язати старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса ) Манделюка Дениса Петровича ( або іншого державного виконавця, яким здійснюватиметься зведене виконавче провадження № 75652471) вчинити в рамках зведеного виконавчого провадження № 75652471 у повному обсязі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на звернення стягнення (виявлення, проведення опису, накладення арешту, вилучення, визначення вартості чи оцінку та примусову реалізацію) на належне боржнику у цьому зведеному виконавчому провадженні ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності рухоме майно, яке знаходиться у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , а також спрямовані на звернення стягнення (виявлення, накладення арешту, проведення оцінки та примусову реалізацію) на належні боржнику у цьому зведеному виконавчому провадженні ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності вказані об`єкти нерухомого майна.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 серпня 2025 року скаргу на бездіяльність державного виконавця задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Манделюка Дениса Петровича у зведеному виконавчому провадженні № 75652471, яка полягає у невчиненні старшим державним виконавцем Манделюком Д.П. всіх дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», спрямованих на звернення стягнення (виявлення, проведення опису, накладення арешту, вилучення, визначення вартості чи оцінку та примусову реалізацію) на належне боржнику у цьому зведеному виконавчому провадженні ОСОБА_2 на праві приватної власності рухоме майно, яке знаходиться у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , а також спрямованих на звернення стягнення ( виявлення, накладення арешту, проведення оцінки та примусову реалізацію ) на належні боржнику у цьому зведеному виконавчому провадженні ОСОБА_2 на праві приватної власності об`єкти нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , та у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язано старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Манделюка Дениса Петровича (або іншого державного виконавця, яким здійснюватиметься зведене виконавче провадження № 75652471) вчинити в рамках зведеного виконавчого провадження № 75652471 у повному обсязі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на звернення стягнення (виявлення, проведення опису, накладення арешту, вилучення, визначення вартості чи оцінку та примусову реалізацію) на належне боржнику у цьому зведеному виконавчому провадженні ОСОБА_2 на праві приватної власності рухоме майно, яке знаходиться у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , а також спрямовані на звернення стягнення (виявлення, накладення арешту, проведення оцінки та примусову реалізацію) на належні боржнику у цьому зведеному виконавчому провадженні ОСОБА_2 на праві приватної власності об`єкти нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , та у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 серпня 2025 року скасувати та відмовити у задоволенні скарги стягувача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 на бездіяльність старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Манделюка Дениса Петровича у зведеному виконавчому провадженні № 7565247.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що предмет спору у даній справі відсутній, оскільки на момент постановлення ухвали, усі вимоги, заявлені в скарзі були виконані. Так, 21.07.2025 державним виконавцем було направлено запит до Відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, щодо надання дозволу для подальшої реалізації через ДП «СЕТАМ» нерухомих об`єктів, а саме 2/3 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 у яких зареєстровані неповнолітні особи. Після надходження відповіді на вказаний запит, державним виконавцем будуть вжиті заходи, щодо передачі на реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів на сайті ДП «СЕТАМ». Крім того, 28.07.2025 державним виконавцем були здійснені виходи за вищезазначеними адресами, та встановлено що за даними адресами боржник не проживає, а майно, яке належить боржнику за даними адресами відсутнє.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 , адвокат Железняк А.В. зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок ухвалено обгрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), старший державний виконавець Манделюк Дениса Петровича будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками Запорізького апеляційного суду про доставку судової повістки-повідомлення в електронний кабінет Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (т. 1 а.с. 195) до апеляційного суду не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, будь яких клопотань про відкладення розгляду справи не надавали.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, колегія суддів зауважує, що   Європейський суд з прав людини у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" ("Alimentaria Sanders S.A. v. Spain", рішення від 7 липня 1989 року, заява №11681/85, п. 35) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Апеляційний суд виходить з того, що якщо сторони та/або їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Оскільки Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), державний виконавець Манделюк Денис Петрович були належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи,  ОСОБА_4   реалізував своє право на викладення відповідних аргументів у апеляційній скарзі, та, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367ЦПК України), апеляційний суд вважає за потрібне розглянути справу в даному судовому засіданні у відсутності Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), державного виконавця Манделюк Д.П. 

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам відповідає.

Задовольняючи скаргу на дії державного виконавця, суд першої інстанції прийшов до висновку, що в межах зведеного виконавчого провадження № 75652471 старший державний виконавець Лівобережного ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Манделюк Д.П. не вчиняв всіх дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження, спрямованих на звернення стягнення на належне боржнику у зведеному виконавчому провадженні ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності рухоме та нерухоме майно.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного. 

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 29.07.2024 головним державним виконавцем Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Святченко Євгенією Вікторівною на підставі відповідного виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 336/1577/21, виданого судом 12 липня 2024 року, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 75641515 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 443 682,03 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

29.07.2024 головним державним виконавцем Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Святченко Євгенією Вікторівною на підставі відповідного виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 336/1577/21, виданого судом 12.07.2024 року, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 75641224 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 100 000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

29.07.2024 головним державним виконавцем Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Святченко Євгенією Вікторівною було винесено постанову про приєднання виконавчого провадження № 75641515 до зведеного виконавчого провадження № 75652471, яке веде Лівобережний ВДВС у м. Запоріжжі Південного МУМЮ (м. Одеса).

Згідно інформації, яка міститься в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та в інформаційній довідці з реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №425827998 та 425827819 в порядку доступу державних виконавців було встановлено, що за боржником зареєстровано наступне майно:- 2/3 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно із відповіддю Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради №06.4-06/02/13696 від 24.10.2024 року щодо надання відомостей про зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована дитина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 89)

Згідно із відповіддю Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради №06.4-06/02/13697 від 24.10.2024 року, щодо надання відомостей про зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрована дитина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 90)

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та в інформаційній довідці з реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців було встановлено, що внесене обтяження №40386412 від 03.02.2021 Головним управлінням національної поліції в Запорізькій області на підставі Ухвали №336/4024/19 від 28.01.2021 виданої Шевченківським районним судом м. Запоріжжя на житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

30.04.2025 старшим державним виконавцем Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Манделюком Денисом Петровичем накладено арешт на все майно боржника за адресою АДРЕСА_2 . (а.с.39-40)

Згідно з відповіддю Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях № 31/29/14-924192025 від 12.02.2025 року, року згідно з Єдиним державним реєстром транспортних засобів станом на 12.02.2025 року за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , транспортні засоби не зареєстровані.

Згідно із відповіддю Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради №06.4-06/02/11058 від 01.05.2025 року, щодо надання відомостей про зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрована дитина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 91зв)

Згідно із відповіддю Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради №06.4-06/02/1980 від 07.05.2025 року щодо надання відомостей про зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована дитина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 92)

21.07.2025 року за №8007015 старшим державним виконавцем Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) направлено запит на отримання дозволу, для подальшої реалізації будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 у якому зареєстрована дитина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 який зареєстрований за боржником. (а.с.110зв-111)

21.07.2025 року за №8008515 старшим державним виконавцем Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) направлено запит на отримання дозволу, для подальшої реалізації 2/3 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 у якому зареєстрована дитина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 який зареєстрований за боржником (а.с.111-112зв).

Згідно актів державного виконавця від 28.07.2025 року встановлено у присутності понятих, що за адресою АДРЕСА_2 та за адресою АДРЕСА_1 боржник не проживає, а майно, яке належить боржнику за даними адресами відсутнє (а.с.135,135зв).

15 травня 2025 року, боржником ОСОБА_2 надано пояснення у виконавчому провадженні № 75641515 щодо майнового стану останньої. Зокрема, боржник зазначає про єдиним джерелом доходу є пенсія у розмірі 4000 грн, грошові кошти на банківських рахунках відсутні, майно що перебуває в іпотеці/заставі відсутнє, паспорту для виїзд за кордон боржник не має, родичів першого ступеня спорідненості не має. Реалізувати майно за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 можливості не має, оскільки на дане майно накладено арешти та в зазначеному житлі мешкають неповнолітні діти. 

Однією з фундаментальних засад судочинства та конституційних цінностей закріплених в Конституції України  визначено обов`язковість судових рішень (пункт 9 статті 129 Конституції України).

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина перша та друга статті 2 ЦПК України).

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (частина перша статті 447 ЦПК України).

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (стаття 451 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17 (провадження № 12-197гс18) зазначено, що "право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 339 ГПК України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця".

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2020 року в справі № 641/7824/18 (провадження № 61-10355св19) вказано, що "завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим".

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28 травня 2019 року у справі № 905/2458/16 зазначено, що "принцип обов`язковості судового рішення та визначений процесуальним законодавством обов`язок суду із здійснення судового контролю за виконанням судового рішення зобов`язує суди, здійснюючи оцінку тих чи інших обставин, враховувати чи сприяє вчинення будь-якої процесуальної дії (в тому числі судом) виконанню остаточного судового рішення чи навпаки - перешкоджає такому виконанню. При цьому, слід зауважити на тому, що виконання судового рішення є прямим обов`язком боржника (ч. 2 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження"). Відтак, за наявності будь-яких сумнівів з приводу правомірності чи неправомірності вчинення виконавцем певних дій, останні підлягають оцінці з точки зору їх спрямованості на забезпечення виконання остаточного судового рішення".

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону,а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби ( державних виконавців ) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно ( майнові права ), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно ( майнові права ) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами».

В силу ч. 1, п. 1 ч. 2, пп. 4, 6 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»: виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника – фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством
порядку»..

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6, 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків ) та примусовій реалізації ( пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця ). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не менше одного разу на два тижні – щодо виявлення рахунків, електронних гаманців боржника, не менше одного разу на три місяці – щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника».

Відповідно до абз. 1 ч. 1, ч.ч. 2, 3, абз. 1 ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна, об`єкти незавершеного
будівництва, майбутні об`єкти нерухомості здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якій фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком, об`єктом незавершеного будівництва стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.
У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності спеціальному майновому праві, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності спеціальному майновому праві об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, заставлений третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам».

В силу ч. 1, абз. 1-3 ч. 2, ч.ч. 3, 4, абз. 1 ч. 5 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна ( коштів ) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна ( коштів ) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.
Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно ( кошти ) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення. Про проведення опису майна ( коштів ) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів ) боржника».

Згідно з ч.ч. 1-3, абз. 1 ч. 4, абз. 1 ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10- денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності – суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна ( окремих предметів ) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності – суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку.

Відповідно до ч.ч. 1-3, абз. 1, 2 ч. 5, ч. 6 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону ) здійснюється шляхом проведення електронних аукціонів або за фіксованою ціною. Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 30 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна.

Як вбачається з копії Інформаційної довідки № 407079334 від 07.12.2024 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, боржнику у зведеному виконавчому провадженні № 75652471 ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності належать такі об`єкти нерухомого майна, на які необхідно звернути стягнення: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

Також у належних боржнику у зведеному виконавчому провадженні № 75652471 ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , знаходиться рухоме майно боржника ОСОБА_2 , на яке необхідно звернути стягнення.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.01.2021 р. в справі № 336/4024/19 було задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області та накладено арешт на належний ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 12019080080000560 від 28.02.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України, тобто у кримінальному провадженні, в рамках якого з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судом було стягнуто 443 682,03 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 100 000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

30.04.2025 року старшим державним виконавцем Лівобережного ВДВС у м. Запоріжжі Південного МУМЮ ( м. Одеса ) Манделюком Д.П. було винесено постанову про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 75641515, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 .

Будь-яких інших дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», спрямованих на реальне звернення стягнення на належне боржнику у зведеному виконавчому провадженні № 75652471 ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності рухоме та нерухоме майно, державним виконавцем у цьому виконавчому провадженні не вчинялося.
Зокрема, державний виконавець не звертався до органу опіки та піклування для отримання дозволу на примусову реалізацію належних боржнику у зведеному виконавчому провадженні № 75652471 ОСОБА_2 об`єктів нерухомого майна, в яких значаться зареєстрованими неповнолітні діти.

Запити державного виконавця, були направлені до відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради щодо надання дозволу для подальшої реалізації через ДП «СЕТАМ» нерухомих об`єктів, а саме 2/3 частки житлового будинку що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 у яких зареєстровані неповнолітні особи лише 21.07.2025 року, тобто вже після надходження скарги на бездіяльність державного виконавця до суду (а.с.110 зв. – а.с.111, та а.с.111 зв. – а.с.112). 

Здійснивши вихід 25 грудня 2024 року та 28 лютого 2025 року за адресою, а саме: АДРЕСА_2 , про що було складено відповідні акти, та встановивши, що двері ніхто не відчинив, у зв`язку з чим ним не було перевірено майновий стан боржника, державний виконавець не вчиняв дій, передбачених ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (примусове проникнення до житла, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку).

Після надходження скарги до суду ( 07 липня 2025 року), а саме 28 липня 2025 року державним виконавцем було повторно здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 . При примусовому виконанні виконавчого листа, за участю понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 встановлено, що за даною адресою проживають ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та зазначено, що майно, яке належить боржнику для подальшого опису та арешту відсутнє. (а.с.135зв).

У цей же день 28 липня 2025 року державним виконавцем було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 . При примусовому виконанні виконавчого листа, за участю понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 встановлено, що за даною адресою проживають ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_2 , ОСОБА_15 , та зазначено, що майно, яке належить боржнику для подальшого опису та арешту відсутнє. (а.с.135). 

Водночас державним виконавцем Манделюк Д.П. взагалі не було зроблено опис рухомого майна, яке знаходиться у вищезазначених будинках. Зазначивши про відсутність майна, яке належить боржнику, не встановлено, якими доказами це підтверджується. Доказів, які б свідчили про те, що наявне там рухоме майно належить іншим особам, а не боржнику, матеріали справи також не містять. 

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що вчинені старшим державним виконавцем Лівобережного ВДВС у м. Запоріжжі Південного МУМЮ ( м. Одеса ) Манделюком Д.П. в рамках зведеного виконавчого провадження № 75652471 виконавчі дії носять формальний характер та не сприяють реальному виконанню судового рішення.

Слід також зауважити, що відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не менше одного разу на два тижні – щодо виявлення рахунків, електронних гаманців боржника, не менше одного разу на три місяці – щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Виконавче провадження було відкрито 29 липня 2024 року, проте з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем Манделюк Д.П. не були вчиненні всі необхідні дії для примусового виконання судового рішення в строки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-78, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права. Прийшов до обгрунтованого висновку, що старший державний виконавець Лівобережного ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Манделюк Д.П. проявив неправомірну бездіяльність у зведеному виконавчому провадженні № 75652471 не вживши усіх передбачених законом заходів, спрямованих на реальне звернення стягнення на належне боржнику у даному провадженні рухоме та нерухоме майно.

Посилання в апеляційній скарзі на неможливість звернення стягнення на пенсію колегія суддів вбачає слушним, проте це не впливає на той факт, що державним виконавцем не в повній мірі вчинялись необхідні дії щодо реального виконання рішення суду. Фактично, лише звернення стягувача зі скаргою до суду, спонукало державного виконавця робити запити до органу опіки та піклування, здійснювати виходи за адресами з метою виявлення рухомого майна боржника, тобто вчиняти усі, передбачені Законом дії щодо реального звернення стягнення на майно боржника.

     Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника по суті спору та їх відображення в оскарженому судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду, апеляційний суд керується тим, що в справі, яка розглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків судів.
Інші доводи апеляційної скарги вказаних висновків не спростовують, вони зводяться до власного тлумачення норм права, власної оцінки доказів та незгоди з рішенням суду першої інстанції по суті спору і спростовуються матеріалами справи.
З урахуванням вищевикладеного, вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.
     
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01, пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00, пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04, пункт 58), за якою принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що в рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належно зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (див. рішення в справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torijav. Spain), пункт 29).
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "РуїсТоріха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
З огляду на те, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.
Відповідно до підпункту "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд, 

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)  залишити без задоволення. 

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 серпня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повна постанова складена 25 вересня 2025 року.
Головуючий, суддя 	Суддя	Суддя	
Подліянова Г.С.	Гончар М.С. 	Кухар С.В.