УХВАЛА
 
11 листопада 2025 року
м. Київ
 
справа № 604/774/24 (4-с/604/4/25)
провадження № 61-13251ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Фермерського господарства «Золотий жайвір» на ухвалу Підволочиського районного суду Тернопільської області від 30 червня 2025 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 11 вересня 2025 року  (повний текст постанови складено15 вересня 2025 року) у справі за скаргою Фермерського господарства «Золотий жайвір» на дії та бездіяльність державного виконавця Волочиського відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),
 
ВСТАНОВИВ:
 
Фермерське господарство «Золотий жайвір» 24 жовтня 2025 року через підсистему «Електронний суд» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Підволочиського районного суду Тернопільської області від 30 червня 2025 рокута постанову Тернопільського апеляційного суду від 11 вересня 2025 року.
 
У клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, особа, яка подала касаційну скаргу, просить поновити строк на касаційне оскарження і зазначає, що повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції отримало 23 вересня 2025 року в Електронному кабінеті підсистеми ЄСІТС «Електронний суд». На підтвердження вказаних обставин надано скрін-шот з електроної адреси на яку надійшов лист від апеляційного суду. 
 
Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).
 
У частині другій статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
 
Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений із поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.
 
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження, оскільки касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України (порушення норм процесуального права).
 
Керуючись статтями 260, 390, 389, 390, 395, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Поновити Фермерському господарству «Золотий жайвір» строк на касаційне оскарження ухвали Підволочиського районного суду Тернопільської області від 30 червня 2025 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 11 вересня 2025 року.
 
Відкрити касаційне провадження у справі № 604/774/24 (4-с/604/4/25).
 
Витребувати з Підволочиського районного суду Тернопільської області цивільну справу № 604/774/24 (4-с/604/4/25) за скаргою Фермерського господарства «Золотий жайвір» на дії та бездіяльність державного виконавця Волочиського відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
 
Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 11 грудня 2025 року.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
                 Судді:                                                                               І. О. Дундар 
 
                                                                                                          Є. В. Краснощоков
 
                                                                                                          В. І. Крат