ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/2384/25  Номер провадження 22-ц/814/3298/25	Головуючий у 1-й інстанції Дряхлова Є.О.  Доповідач ап. інст. Чумак О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді: Чумак О.В.,
суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.,
за участю секретаря Галушко А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 
на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 13 травня 2025 року, ухвалене суддею Дряхловим Є.О.
по справі за заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України про встановлення факту загибелі особи при виконанні військового обов`язку із захисту держави України в російсько-українській війні,-

В С Т А Н О В И В:
У квітні 2025 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , звернулась до суду із заявою про встановлення факту загибелі ОСОБА_4 при виконанні військового обов`язку із захисту держави України в російсько-українській війні.
Заява обгрунтована тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був призваний на військову службу до Збройних Сил України відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію».
З 14.06.2024 до теперішнього часу ОСОБА_4 не виходить на зв`язок.
В середині серпня 2024 року заявниця отримала від ІНФОРМАЦІЯ_2 за вих. № 00/13887 від 19.08.2024 Сповіщення сім`ї № 101, згідно якого повідомлено, що батько її дитини, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відданий Військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконуючи військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу та незалежність, зник безвісти 16.06.2024 в районі н.п. Липці Харківської області.
Посилаючись на приписи чинного законодавства, заявниця наголосила, що від становлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як доньки загиблого військовослужбовця.
Враховуючи викладене просила суд оголосити  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, загиблим ІНФОРМАЦІЯ_4 під час виконання військового обов`язку по захисту держави Україна в російсько-українській війні.
Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 13 травня 2025 року заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України про встановлення факту загибелі особи при виконанні військового обов`язку із захисту держави України в російсько-українській війні залишено без задоволення.
Рішення суду мотивоване тим, що солдат ОСОБА_4 пропав безвісти 16.06.2024 під час виконання бойових завдань в районі н. п. Липці, Харківської області, тобто на території, яка досі визнається як територія активних бойових дій, тому заява ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , про оголошення ОСОБА_4 загиблим є передчасною, оскільки строк у шість місяців потрібно відраховувати від дня закінчення активних бойових дій на місці (території) ймовірної загибелі фізичної особи.
Не погодившись з даним рішенням місцевого суду, його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 , в якій просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у висновку службового розслідування для з`ясування обставин та причин зникнення безвісті 16.06.2024 військовослужбовців, в тому числі ОСОБА_4 зазначено, що обставинами, що призвели до неможливості встановлення місця знаходження та перебування військовослужбовця ОСОБА_4 є неможливість проведення розшукових та евакуаційних заходів в районі н.п. Липці Харківської області, у зв`язку з веденням на даній території активних бойових дій. Даний висновок ґрунтується в тому числі на свідченнях солдатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які повідомили, що 16.06.2024 близько 09:00 год., під час проведення ударно-пошукових дій, їх група, у тому числі ОСОБА_4 , потрапили під щільний гранатометний та артилерійський обстріл з одночасним скиданням боєкомплектів з безпілотних літальних апаратів, під час яких вони втратили зоровий контакт з останнім під час відходу з позиції, солдат ОСОБА_4 після цього на контакт не виходив.
Окрім того, згідно з інтерактивної онлайн-мапи розвідувальних даних із відкритих джерел перебігу воєнних дій російської та української армій, вбачається, що фактичні бойові дії в районі лісосмуги поблизу н.п. Липці Харківської області припинено 01.10.2024, проте військовою частиною не проведено пошукових дій щодо солдата ОСОБА_4 .
Від представника військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_7 до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість, а апеляційну скаргу без задоволення. Окрім того, просила розгляд справи проводити без участі представника в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України. 
Представник ОСОБА_1 адвокат Конрадій М.В. приймала участь у розгляді справи в режимі відеоконференції. 
Інші учасники справи , будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, що з огляду на положення частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. 
Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення представника заявника, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення місцевого суду повною мірою відповідає вказаним вимогам.
Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи,  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про мобілізацію» був призваний на військову службу до Збройних Сил України.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.11.2022 № 339 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду стрільця-санітара 2-го відділення 2-го патрульного взводу 3-ї патрульної роти.
На виконання бойових розпоряджень командирів на початку червня 2024 року солдат ОСОБА_4 вибув у службове відрядження для виконання завдань в зоні виконання бойових (спеціальних) завдань в період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією.
17.06.2024 до військової частини надійшли бойові донесення, згідно яких вбачалось, що 16.06.2024 близько 09:00 в ході виконання бойових завдань на сході України, в районі н.п. Липці, Харківської області, під час проведення ударно-пошукових дій в районі лісосмуги, зникли безвісти військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 , зокрема, солдат ОСОБА_4 .
Цього ж дня, наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 258 було призначено службове розслідування по з`ясуванню причин та обставин зникнення безвісти 16.06.2024 військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 в ході виконання бойових завдань на сході України, в районі н.п. Липці, Харківської області, під час проведення ударно-пошукових дій в районі лісосмуги.
15.07.2024 заступником командира військової частини НОМЕР_1 по роботі з особовим складом було складено висновок службового розслідування для з`ясування причин та обставин зникнення безвісті 16.06.2024 військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 в ході виконання бойових завдань на сході України, в районі н.п. Липці, Харківської області під час проведення ударно-пошукових дій в районі лісосмуги, згідно якого військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , зокрема, солдата ОСОБА_4 , визнано вважати такими, що зникли безвісти за особливих обставин. Обставинами, що призвели до неможливості встановлення місця знаходження та перебування вищезазначених військовослужбовців є неможливість проведення пошукових та евакуаційних заходів в районі н.п. Липці, Харківської обл., у зв`язку з веденням на даній території активних бойових дій.
З копії свідоцтва про народження вбачається, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 9)
20.06.2024 Кременчуцьким районним управлінням поліції ГУНП в Полтавській області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 12024170500001376, попередня правова кваліфікація ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом зникнення безвісти солдата ОСОБА_4 (а.с. 10).
19.08.2024 ІНФОРМАЦІЯ_6 за вих. № 00/13887 на адресу заявниці було направлено сповіщення сім`ї № 101, згідно якого повідомлено, що батько її дитини, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відданий Військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконуючи військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу та незалежність, зник безвісти 16.06.2024 в районі н.п. Липці Харківської області (а.с. 10).
Відмовляючи в задоволенні заяви суд першої інстанції прийшов до висновку про передчасність звернення до суду з даною заявою, оскільки нею недотримано строку визначеного ч. 2 ст. 46 ЦК України для звернення до суду з даною заявою, що є підставою для відмови в її задоволенні. 
Колегія суддів погоджується з даним висновком місцевого суду з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та  інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи  майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).
Згідно з частиною другою статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про визнання фізичної особи безвісти відсутньою або оголошення її померлою.
Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її  смерті, що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2024 року в справі № 755/11021/22 вирішила виключну правову проблему щодо початку відліку строку, передбаченого частиною другої статті 46 ЦК України, для оголошення судом фізичної особи померлою.
Велика Палата Верховного Суду наголосила, що в частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а  не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на всій території України.
З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча і є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних дій.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на  всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).
У постанові від 11 грудня 2024 року у справі 755/11021/22 (провадження № 14-94цс24) Велика Палата Верховного Суду вказала, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.
У постанові Верховного Суду від 04 червня 2025 року у справі № 753/8049/24 зазначено, що не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.
Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.
Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025.
У цьому Наказі зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території.
Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з вказаного Наказу, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 зник безвісті в районі населеного пункту Липці Харківської області. 
Відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025, Липецька територіальна громада з 10 травня 2024 року по 30 вересня 2024 була територією активних бойових дій, а з 01 жовтня 2024 року та до теперішнього часу вважається територією активних бойових дій, на яких функціронують державні електронні інформаційні ресурси.
Таким чином, суд першої інстанцій дослідивши всі наявні у справі докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, правильно визначив характер спірних правовідносин і норми права, які підлягали застосуванню до цих правовідносин, і дійшов обґрунтованого висновку про передчасність звернення ОСОБА_1 з даною заявою.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки зводяться до незгоди заявника з висновками суду.
Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, 

П О С Т А Н О В И В:
         Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої доньки  ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 13 травня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий    О.В. Чумак

Судді     Ю.В. Дряниця

Л.І. Пилипчук