Справа № 163/1350/25  Провадження №33/802/766/25 	Головуючий у 1 інстанції:Павлусь О. С. 	
	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2025 року                                                                 місто Луцьк

       Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря судових засідань – Зубрицької А.М., захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Грабчука О.В. (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу, подану захисником Грабчуком О.В., в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 Львівської області, на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 вересня 2025 року, 
В С Т А Н О В И В
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 09 год 43 хв 31  травня 2025 року, керуючи автомобілем марки «SsangYong» номерний знак  НОМЕР_2 , на 488 км автодороги М-07 в селі Вишнів, Ковельського району Волинської області, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі–ПДР).
Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - адвокат Грабчук О.В. подав апеляційну скаргу, у якій вказує на її незаконність та необгрунтованість через неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи. Стверджує про відсутність у ОСОБА_1 будь-яких ознак алкогольного сп`яніння, на момент зупинки транспортного засобу під його керуванням поліцейськими, що позбавляло останніх можливості ініціювати питання щодо проходження ним відповідного огляду. У направленні водія до медичного закладу відсутній підпис останнього, який є особою з інвалідністю ІІ групи тому, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільняється від сплати судового збору. Покликаючись на викладене, просить постанову судді першої інстанції скасувати, а провадження по даній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвоката Грабчука О.В., доходжу такого висновку.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги захисника щодо заперечення законності та обґрунтованості оскаржуваної ним постанови судді, слід зазначити таке. 
Відповідно до 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
?Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно із п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Іструкції). 
У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.
Так, винаОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознакою правопорушення - відмова від проходження, відповідно до установленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю стверджується зібраними та дослідженими у судовому засіданні суду першої інстанції доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 347005 від 31 травня 2025 року стосовно ОСОБА_1 , у якому зафіксовано наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, на момент зупинки транспортного засобу під його керуванням поліцейським, зокрема: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці а також відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому продубльована у нього наявність таких ознак, а також зафіксовано відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; письмовим зобов`язанням ОСОБА_1 не керувати транспортним засобом не менше ніж протягом 24 годин, а також довідкою старшого інспектора ВОНС в м. Ковель УПП у Волинській області ДПП старшого лейтенанта поліції Олександра ТАРАНА, згідно відомостей «ІПНП», «НАІС», якою стверджується факт отримання ним 10 березня 2016 року посвідчення водія на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_3 , що цілком підставо було ураховано судом при накладенні на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, відеозаписом із нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції, який значиться як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення таз урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є належним та незалежним від будь-якого суб`єктивного сприйняття доказом його вини.
Цим відео зафіксований факт попереднього керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинки поліцейськими за порушення ПДР, а саме, вимог дорожньої розмітки 1.1. Через виявлені та доведені до його відома, наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, озвучено вимогу про проходження відповідного огляду на стан сп`янінняна місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу та у найближчому медичному закладі, на що водій відмовився. 
Виявлені у ОСОБА_1 та озвучені ознаки, відповідають ознакамалкогольного сп`яніння, що визначені Інструкцією, і є суб`єктивною оцінкою поліцейськими такого його стану. 
Тоді як правомірність дій поліцейських не перебуває у прямому причинному зв`язку із обов`язком водія пройти, у встановленому законом порядку, відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння, а предметом доказування у даній справі є саме фактичні дані щодо керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, які окреслені диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП. Оскільки, користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія додаткові обов`язки, які пов`язані з необхідністю забезпечення безпечного використання транспортного засобу.
Тобто установлено, що ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд, у тому числі, у лікарні, тоді як відсутність його підпису на направленні на медичний огляд, жодним чином не свідчить про порушення порядку установленої процедури чи його оформлення, яким така вимога не передбачена, тоді як сам документ містить усі належні реквізити, у підтвердження його автентичності та належності. 
Ураховуючи усе вищевикладене у своїй сукупності та взаємозв`язку, вважаю висновки судді про порушення водієм пункту 2.5 ПДР та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, правильними.
Відтак, при винесенні оскаржуваної постанови, суддею не допущено порушень вимог КУпАП, які могли б вплинути на законність висновків судді, у тому числі, і у частині накладеного стягнення, тому апеляційна скарга захисника підлягає залишенню без задоволення, а постанова судді першої інстанції – без зміни.
Нових доказів, у спростування зазначених у постанові судді обставин у підтвердження доведення вини ОСОБА_1 у вчиненому, також надано не було.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Згідно наявної у матеріалах даної справи копії посвідчення серія НОМЕР_4 ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи. Термін дії посвідчення – до 01 травня 2026 року (а.с. 31). Однак, попри таку обставину та всупереч п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» , у відповідності до мотивувальної та резолютивної частин постанови, суддею першої інстанції прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_1 в користь держави 605, 60 грн судового збору.
Через неправильне застосування вищенаведеного Закону, постанову судді першої інстанції слід змінити, шляхом виключення вказівки про стягнення такого. 
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, 
                                П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу подану захисником Грабчуком О.В., в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 вересня 2025 року в частині вирішення питання про стягнення судового збору – змінити.
Виключити із його резолютивної частини вказівку про стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави 605, 60 грн судового збору.
В решті постанову судді – залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: