ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 р. 	Справа № 520/2006/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної міграційної служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.04.2025, головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., м. Харків, повний текст складено 18.04.25  у справі № 520/2006/25
за позовом    ОСОБА_1  
до    Державної міграційної служби України      
третя особа:  Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області 
про визнання протиправним та скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі за текстом також – позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з адміністративним позовом до Державної міграційної служби України (далі за текстом також - відповідач), третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Державної міграційної служби України № 008017500105093 від 27.12.2024 про визнання недійсним рішення про визнання особою без громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- стягнути з Державної міграційної служби України на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати у справі.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2025 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Державної міграційної служби України № 008017500105093 від 27.12.2024 про визнання недійсним рішення про визнання особою без громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної міграційної служби України на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 968 грн гривень 96 копійок.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не врахував, що у зв`язку із наявністю інформації, яка відповідно до вимог абзацу другого частини третьої та абзацу першого частини п`ятої статті 61 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» свідчить про наявність підстав для визнання недійсним рішення про визнання ОСОБА_1 особою без громадянства Державною міграційною службою України прийнято 27.12.2024 рішення № 008017500105093 про визнання недійсним рішення про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особою без громадянства, а тому, на думку відповідача, дії ДМС у спірних правовідносинах відповідають вимогам чинного законодавства України і відсутні підстави для визнання оскаржуваного рішення ДМС протиправним та його скасування.
За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також – КАС України) суд  апеляційної  інстанції  розглядає справу  в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 31.08.2023 позивач звернулась до Лозівського відділу ГУДМС у Харківській області із заявою встановленого зразка про визнання її особою без громадянства.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Ленінакан, Вірменська РСР, пояснила, що до 1980 року постійно проживала на території Вірменської РСР, де була документована паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року на дівоче прізвище ОСОБА_3 .
09.09.1980 на території Грузинської РСР вона уклала шлюб із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем Грузинської РСР, громадянином України та змінила прізвище на ОСОБА_5 . Після укладення шлюбу заявниця переїхала проживати до Грузинської РСР до батьків чоловіка.
Зі слів заявниці, вона приїхала на територію України разом із чоловіком та двома дітьми в 1989 році за паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року на дівоче прізвище ОСОБА_3 , обмін якого вона не здійснила через дуже велику відстань від населеного пункту її місця проживання до найближчого міста. Вказаний паспортний документ був нею втрачений під час переїзду до України.
12.04.2023 рішенням Лозівського районного суду Харківської області задоволено заяву ОСОБА_1 та встановлено факт її постійного проживання на території України до 24.08.1991.
З метою перевірки належності /неналежності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до громадянства Республіки Вірменія відповідачем до Посольства Республіки Вірменія в Україні були надіслані відповідні запити ГУДМС у Харківській області від 25.09.2023 за вих. № 6301.8.6-16967/63.3-23, від 30.10.2023 за вих. № 6301.8.6-19403/63.1-23 та ДМС України від 21.02.2024 за вих. № 8.1-1805/2-24.
Листом консульського відділу Посольства Республіки Вірменія в Україні від 28.11.2023 за № 2302/К-134 на запит ГУДМС у Харківській області від 25.09.2023 за вих. № 6301.8.6-16967/63.3-23 повідомлено, що згідно з інформацією, наданою паспортно-візовим управлінням служби міграції та громадянства Міністерства внутрішніх справ Республіки Вірменія, в базі даних державного реєстру населення паспортно-візового управління, з наявними фактичними обставинами, відомості про громадянство Республіки Вірменія, а також документування паспортом громадянина Республіки Вірменія особи з даними ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні.
Відповідно до вимог абзацу першого пункту 26 Порядку розгляду, з метою встановлення належності/неналежності до громадянства Грузії ОСОБА_1 до Посольства Грузії в Україні надіслані відповідні запити ГУДМС у Харківській області від 17.07.2024 за вих. № 6301.5.4-12107/63.2-24, ДМС України від 30.07.2024 за вих. № 8.1-7323/2-24, від 20.08.2024 за вих. № 8.1-8049/2-24.
Державною міграційною службою прийняте рішення від 29 серпня 2024 року про визнання ОСОБА_1 особою без громадянства.
На підставі такого рішення позивач отримала посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_1 строком дії до 16.09.2025.
Після прийняття вказаного рішення, 05.12.2024, до ДМС надійшла відповідь з Посольства Грузії, зареєстрована у системі СЕД «Мегаполіс» за № 32612-24. За інформацією Посольства Грузії в Україні (лист від 27.11.2024за вих. № 60/37548), отриманою на відповідний запит ДМС від 20.08.2024 за вих. № 8.1-8049/2-24, установлено, що відповідно до інформації від Служби з питань громадянства та міграції Агентства з розвитку державних сервісів Міністерства юстиції Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається громадянкою Грузії, якщо вона не отримала громадянство іншої держави.
Зважаючи на вказане, Департаментом у справах іноземців та осіб без громадянства ДМС з метою перегляду раніше прийнятого рішення надіслано запит від 10.12.2024 за № 8.1/3327-24 до Головного управління ДМС у Харківській області з метою повернення матеріалів справи про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особою без громадянства.
З огляду на зазначене, із урахуванням відповіді Посольства Грузії в Україні від 27.11.2024 за вих. № 60/37548, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано громадянкою Грузії, що слугувало підставою для прийняття Державною міграційною службою України 27.12.2024 рішення № 008017500105093 про визнання недійсним рішення про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особою без громадянства.
Не погодившись із зазначеним рішенням, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті спірного рішення відповідачем не було враховано усіх обставин, що мали значення для його прийняття, зокрема, щодо місця народження позивача, держави його попереднього постійного та довгострокового проживання, а також щодо наявності чи відсутності у позивача громадянства іншої країни, а саме належного документування позивача відповідно до законодавства цієї держави, а тому дійшов висновку, що рішення № 008017500105093 від 27.12.2024 про визнання недійсним рішення про визнання особою без громадянства ОСОБА_1 є протиправним, необґрунтованим, та, як наслідок, підлягає скасуванню, оскільки ухвалено без дотримання вимог ч. 2 ст. 2 КАС України.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та зазначає таке.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, встановлення порядку їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначає Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" (далі - Закон № 3773).
Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 1 Закону №3773-VI особа без громадянства - особа, яка не розглядається як громадянин будь-якою державою в силу дії її закону.
За приписами частин 22 та 23 ст. 4 Закону №3773-VI особа, яка не може отримати паспортний документ у зв`язку з тим, що вона не розглядається як громадянин будь-якою державою в силу дії її закону, має право звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, із заявою про визнання особою без громадянства, незважаючи на законність чи незаконність її перебування на території України.
Особи, яких визнано особами без громадянства в порядку, встановленому цим Законом, та які отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах, на період до отримання посвідки на постійне проживання чи набуття громадянства України.
Відповідно до ст. 6-1 Закону №3773-VI заява про визнання особою без громадянства подається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, повнолітньою дієздатною особою.
Разом із заявою подається документ, що посвідчує особу, або документ, що надає право на в`їзд або виїзд з держави, виданий іноземною державою (за наявності), документ, що засвідчує факт неперебування у громадянстві іншої держави (за наявності), або інший документ, що підтверджує інформацію, викладену в заяві. У разі відсутності в особи, яка подає заяву про визнання особою без громадянства, вищезазначених документів за її письмовою згодою проводиться опитування родичів, сусідів або інших осіб (не менше трьох), які можуть підтвердити факти, викладені в заяві.
Особа, яка подає заяву про визнання особою без громадянства, має право на співбесіду з уповноваженими особами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.
Особа, яка подає заяву про визнання особою без громадянства, зобов`язана співпрацювати з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, з`являтися на співбесіди, надавати докази для визнання її особою без громадянства.
Особі, яка подає заяву про визнання особою без громадянства та не володіє українською мовою, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, безоплатно забезпечує перекладача з мови, якою володіє така особа, а також письмовий переклад її документів.
Особа під час подання заяви про визнання особою без громадянства надає свої біометричні дані для їх фіксації.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, протягом шести місяців з дня подання заяви про визнання особою без громадянства на підставі всієї наявної інформації і документів приймає рішення про визнання особою без громадянства або про відмову у визнанні особою без громадянства. Строк розгляду такої заяви може бути подовжений уповноваженою особою центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, до 12 місяців.
Під час розгляду заяви про визнання особою без громадянства центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, вживає необхідних заходів для збору інформації з місця народження такої особи, країн або місць її попереднього постійного та довгострокового проживання, а також з країни, громадянство якої мають члени її сім`ї.
Протягом строку розгляду заяви про визнання особою без громадянства особа вважається такою, яка тимчасово перебуває на території України на законних підставах. Для підтвердження цього особі видається довідка встановленого зразка про звернення за визнанням особою без громадянства.
Якщо під час процедури визнання особою без громадянства з`ясовуються обставини, що можуть свідчити про наявність умов для визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідно до Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту", розгляд заяви про визнання особою без громадянства зупиняється до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Залежно від результатів розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, розгляд заяви про визнання особою без громадянства поновлюється або припиняється.
Якщо під час процедури визнання особою без громадянства з`ясовуються обставини, що можуть свідчити про належність особи до громадянства України відповідно до Закону України "Про громадянство України", розгляд заяви про визнання особою без громадянства зупиняється до завершення перевірки належності до громадянства України. Залежно від результатів такої перевірки розгляд заяви про визнання особою без громадянства поновлюється або припиняється.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, приймає рішення про відмову у визнанні особою без громадянства зокрема у разі, якщо: особа, яка подала заяву про визнання особою без громадянства, свідомо подала недійсні (крім документів, що стали недійсними у зв`язку із закінченням строку їх дії), підроблені документи або повідомила про себе неправдиві відомості щодо обставин, які впливають на визначення її статусу.
Після прийняття рішення про відмову у визнанні особою без громадянства протягом трьох робочих днів центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, направляє особі, яка подала заяву про визнання особою без громадянства, або її законному представнику повідомлення про це із зазначенням підстави відмови відповідно до цього Закону та роз`ясненням порядку оскарження такого рішення.
Рішення про відмову у визнанні особою без громадянства може бути оскаржено особою, яка подала заяву про визнання особою без громадянства, або її законним представником до адміністративного суду протягом 20 робочих днів з дня отримання повідомлення про відмову у визнанні особою без громадянства.
У разі якщо особа, яка подала заяву про визнання особою без громадянства, скористалася правом на оскарження, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, подовжує строк дії її довідки про звернення за визнанням особою без громадянства на час до остаточного розгляду її заяви.
У разі якщо особа, яка подала заяву про визнання особою без громадянства, не скористалася правом на оскарження, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, вилучає у неї довідку про звернення за визнанням особою без громадянства, повертає їй оригінали документів, поданих разом із заявою про визнання особою без громадянства (за наявності), та вирішує питання про добровільне або примусове повернення чи примусове видворення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2021 №317 затверджено Порядок розгляду заяв про визнання особою без громадянства (далі - Порядок №317, у редакції, чинній на дату звернення позивача із заявою про визнання його особою без громадянства).
Згідно з п. 2 Порядку № 317 право на звернення із заявою про визнання особою без громадянства має особа, яка не може отримати паспортний документ у зв`язку з тим, що вона не розглядається як громадянин будь-якою державою в силу дії її закону, незважаючи на законність чи незаконність її перебування на території України.
Відповідно до пункту 20 Порядку №317 разом із заявою про визнання особою без громадянства особа подає документ, що посвідчує особу, або документ, що надає право на в`їзд або виїзд з держави, виданий іноземною державою (за наявності), документ, що засвідчує факт неперебування у громадянстві іншої держави, строк дії якого закінчився (за наявності), або інший документ, що підтверджує інформацію, викладену в заяві (документи, що підтверджують факт народження особи, перебування її у шлюбі, наявність дітей, навчання в освітньому закладі України або іншої держави, паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, документи про роботу, отримання на території України медичної допомоги, про місце проживання, про право власності на житло або інші об`єкти нерухомості в Україні, довідки, видані органами місцевого самоврядування або державними органами, довідки з посольств іноземних держав або місць попереднього постійного та довгострокового проживання особи, а також з держав, громадянство яких мають члени її сім`ї, тощо).
У разі відсутності у особи, яка подає заяву про визнання особою без громадянства, зазначених документів та/або документів з фотокарткою (для особи, яка досягла 18-річного віку) за її письмовою згодою проводиться опитування родичів, сусідів або інших осіб (не менше трьох), які можуть підтвердити факти, викладені в заяві, та/або впізнати особу за фотокарткою.
Перелік таких осіб надається особою, яка звернулася із заявою про визнання особою без громадянства, або встановлюється працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС за результатами розгляду поданих особою документів із урахуванням її місця проживання, навчання, родинних та соціальних зв`язків тощо.
Опитування осіб повинно бути проведене територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС не пізніше ніж протягом 14 робочих днів з дати подання заяви про визнання особою без громадянства.
Персональні дані особи, що опитується, підтверджуються документами, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, або паспортним документом іноземця або особи без громадянства. Опитаними можуть бути тільки ті іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України.
Результати опитування особи щодо підтвердження фактів, викладених в заяві про визнання особою без громадянства, письмово фіксуються працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС у вигляді пояснення, засвідчуються підписом особи, що була опитана, та працівника територіального органу/територіального підрозділу ДМС та зберігаються у справі про визнання особою без громадянства. Під час опитування працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС можуть задаватися особі уточнюючі питання, які мають істотне значення для вирішення питання щодо визнання особою без громадянства.
За результатами свідчень кожної особи, яка брала участь у впізнанні особи за фотокарткою, складається окремий акт впізнання особи за формою згідно з додатком 2, який враховується під час ідентифікації та/або встановлення особи.
Згідно з пунктом 25 Порядку №317 у ході перевірки поданих документів працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС формує матеріали справи у паперовій формі, перевіряє справжність поданих документів та відповідність їх оформлення вимогам законодавства, у межах своїх повноважень з`ясовує питання щодо наявності чи відсутності підстав для прийняття рішення про визнання особою без громадянства.
Працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, до якого було подано заяву про визнання особою без громадянства, здійснює ідентифікацію особи на підставі даних, отриманих з баз даних Єдиного державного демографічного реєстру та відомчої інформаційної системи ДМС.
Працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, до якого було подано заяву про визнання особою без громадянства, не пізніше ніж протягом тижня з дати подання такої заяви проводить перевірку заявника за даними обліку територіальних органів/територіальних підрозділів ДМС, у тому числі щодо належності до громадянства України, шляхом надсилання відповідних запитів. Відповідь на такі запити повинна надаватися територіальними органами/територіальними підрозділами ДМС не пізніше ніж протягом 10 робочих днів з моменту отримання відповідного запиту.
Працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, до якого було подано заяву про визнання особою без громадянства, надсилає не пізніше ніж протягом двох тижнів з дати подання такої заяви відповідні запити до МВС, органів Національної поліції, регіональних органів Служби безпеки, Адміністрації Держприкордонслужби. МВС, органи Національної поліції, регіональні органи Служби безпеки проводять відповідно до своїх повноважень у місячний строк після надходження таких запитів перевірку з метою виявлення осіб, яких не може бути визнано особами без громадянства у зв`язку з наявністю підстав, визначених частиною третьою статті 6-1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства". Про результати перевірки інформується орган, який надіслав запит. Строк перевірки може бути продовжений, але не більш як на один місяць.
Територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС отримує інформацію про особу, яка звернулася із заявою про визнання особою без громадянства, від Адміністрації Держприкордонслужби у межах її повноважень.
Згідно з п. 26 Порядку №317 під час розгляду заяви про визнання особою без громадянства працівник територіального органу/територіального підрозділу, структурного підрозділу ДМС вживає необхідних заходів для збору інформації з місця народження такої особи, держав або місць її попереднього постійного та довгострокового проживання, а також з держави, громадянство якої мають члени її сім`ї.
У разі необхідності отримання більш детальної інформації про особу, яка звернулася із заявою про визнання особою без громадянства, працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС може ініціювати перевірку відомостей, викладених у такій заяві, шляхом відвідування заявника за місцем проживання та опитування осіб, які можуть підтвердити або спростувати інформацію, надану заявником.
У разі коли особою надані довідки про неналежність до громадянства держав її попереднього постійного та довгострокового проживання, а також з держави, громадянство якої мають члени її сім`ї, до органів видачі таких довідок надсилаються запити щодо підтвердження факту видачі цих довідок.
У разі коли особою не надані довідки про неналежність до громадянства держав її попереднього постійного та довгострокового проживання та/або з держави, громадянство якої мають члени її сім`ї, працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС надсилається відповідний запит дипломатичним представництвам або консульським установам (далі - іноземні представництва) цих держав із проханням надати відповідь на запит протягом одного місяця.
У разі неотримання відповіді на такий запит від іноземних представництв протягом двох місяців повторний запит до іноземного представництва надсилається працівником структурного підрозділу ДМС. У разі неотримання відповіді на повторний запит протягом двох місяців з моменту його надсилання працівником структурного підрозділу ДМС надсилається запит іноземному представництву втретє.
У разі коли після третього такого запиту не надходить відповіді від іноземного представництва, то особа не вважається громадянином цієї держави.
Відповідно до пунктів 27, 29, 30 Порядку №317 перевірка інформації про дату в`їзду на територію України заявника проводиться з використанням засобів інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон, "Аркан" або шляхом надсилання запитів до Адміністрації Держприкордонслужби, відповідь на які надається протягом місяця з дня надходження таких запитів.
У разі необхідності одержання відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть такі відомості одержуються в установленому законодавством порядку.
У разі необхідності підтвердження інших відомостей про заявника або дійсності поданих ним документів надсилаються запити відповідним державним органам або їх територіальним органам/територіальним підрозділам, які надають відповідь протягом місяця з дня надходження таких запитів.
Після вжиття заходів, передбачених пунктами 20-28 цього Порядку, які належать до компетенції працівників територіальних органів/територіальних підрозділів ДМС, після отримання відповідей на запити до територіальних органів/територіальних підрозділів ДМС, МВС, органів Національної поліції, регіональних органів Служби безпеки та Адміністрації Держприкордонслужби справа про визнання особою без громадянства із доданими аудіофайлами співбесід надсилається для подальшого розгляду структурному підрозділу ДМС. При цьому справа структурному підрозділу ДМС повинна бути надіслана не пізніше ніж через три місяці з дати приймання документів. Якщо у зазначений строк відповіді на запити не отримані, справа надсилається без таких відповідей, які потім надсилаються структурному підрозділу ДМС окремо.
Працівник структурного підрозділу ДМС перевіряє у місячний строк правильність оформлення документів, що надійшли від територіальних органів/територіальних підрозділів ДМС, вивчає відповідність наведених підстав, визначених статтею 6-1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", з`ясовує питання щодо наявності чи відсутності підстав для відмови у наданні статусу особи без громадянства відповідно до частини третьої статті 6-1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", у разі потреби надсилає запит до МВС, Національної поліції, Служби безпеки, призначає співбесіду особі, яка подала заяву про визнання особою без громадянства, а також проводить інші заходи, віднесені до його компетенції відповідно до пункту 26 цього Порядку.
МВС, Національна поліція, Служба безпеки проводять відповідно до компетенції у місячний строк після надходження таких запитів перевірку з метою виявлення осіб, які не мають право на визнання особою без громадянства. Строк розгляду запитів може бути продовжений зазначеними органами, але не більш як на один місяць. Інформація про результати перевірки надсилається ДМС.
Відповідно до п.34 Порядку №317, рішення про визнання особою без громадянства приймається уповноваженою особою ДМС за результатами ідентифікації та/або встановлення особи, перевірки поданих нею документів та відсутності підстав для відмови у визнанні особою без громадянства, на підставі обґрунтованого висновку, складеного працівником структурного підрозділу ДМС.
Відповідно до п. 35 Порядку №317 рішення про визнання особою без громадянства або про відмову у визнанні особою без громадянства оформляється за формою згідно з додатком 1 засобами відомчої інформаційної системи ДМС, підписується кваліфікованим електронним підписом уповноваженої особи ДМС, при цьому рішення у паперовій формі підписується уповноваженою особою ДМС, скріплюється печаткою ДМС та долучається до матеріалів справи про визнання особою без громадянства.
Як убачається з матеріалів справи, за результатами розгляду заяви позивача про визнання його особою без громадянства відповідачем на підставі абз. 2 ч. 3 ст. 6-1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» прийнято рішення № 008017500105093 від 27.12.2024 про визнання недійсним рішення про визнання особою без громадянства ОСОБА_1 .
Відповідачем, як у відзиві на позовну заяву, так і в апеляційній скарзі, вказано, що підставою для прийняття вказаного рішення слугувало встановлення належності позивачки до громадянства Грузії.
Інших мотивів (підстав) для прийняття спірного рішення відповідачем не зазначено.
Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що такі обставини не можуть бути безумовною підставою для відмови у наданні позивачу статусу особи без громадянства, оскільки ані оскаржуване рішення, ані висновок не містить необхідні умови для відмови позивачу у визнанні особою без громадянства, а саме: визнання громадянства позивача Республікою Грузія та документування позивача відповідно до законодавства цієї держави.
Так, відповідачем у висновку від 27.12.2024 не викладено аналізу документів, наданих заявником при зверненні із заявою про визнання особи без громадянства, а також документів, зібраним суб`єктом владних повноважень в ході здійсненні перевірки заяви ОСОБА_1 .
Тобто вказане дає підстави дійти висновку про формальний підхід Державної міграційної служби України при розгляді заяви позивача.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність доводів відповідача щодо наявності у позивача громадянства Грузії, оскільки спірне рішення вмотивоване висновком Державної міграційної служби України, зробленим з отриманої відповіді Посольства Грузії в Україні від 27.11.2024 за № 60/37548 про те, що ОСОБА_1 вважається громадянкою Грузії, якщо вона не отримала громадянство іншої держави.                                                                                                                        При цьому, відповідачем не взято до уваги те, що Грузинська РСР припинила своє існування, в подальшому ж позивач не документувався відповідно до законодавства Республіки Грузія, доказів зворотнього суду не надано
З огляду на викладене висновок суду першої інстанції про те, що Державною міграційною службою України не встановлено об`єктивно та в повному обсязі наявність або відсутність конвенційних ознак, які дають право позивачу на отримання статусу особи без громадянства, є обґрунтованим і законним.
Отже, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що при прийнятті спірного рішення, відповідачем не було враховано усіх обставин, що мали значення для його прийняття, зокрема, щодо місця народження позивача, держави його попереднього постійного та довгострокового проживання, а також щодо наявності чи відсутності у позивача громадянства іншої країни, а саме належного документування позивача відповідно до законодавства цієї держави, а тому рішення № 008017500105093 від 27.12.2024 про визнання недійсним рішення про визнання особою без громадянства ОСОБА_1 є протиправним, необґрунтованим, та, як наслідок, підлягає скасуванню, оскільки ухвалено без дотримання вимог ч. 2 ст. 2 КАС України.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно установив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Зважаючи на приписи статті 139 КАС України, підстави для зміни розподілу судових витрат відсутні. 
Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної міграційної служби України залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 18.04.2025 у справі № 520/2006/25 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    В.Б. Русанова