ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 р. 	Справа № 440/13742/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.12.2024, головуючий суддя І інстанції: Н.І. Слободянюк, по справі № 440/13742/24
за позовом     ОСОБА_1  
до    Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області                       
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі – відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області, апелянт), в якій просила:
- визнати протиправним та скасування розпорядження ГУ ПФУ в Полтавській області за №0404-29/1600-0214-09/25 від 19.12.2023 щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті суми нарахованої пенсії її чоловікові ОСОБА_2 (далі – ОСОБА_2 );
- зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області виплатити ОСОБА_1 недоодержану пенсію її померлого чоловіка ОСОБА_2 в сумі 59505,71 грн, нараховану на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.09.2023 у справі №440/11694/23 /а.с. 63-78/.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 24.12.2024 позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано розпорядження Відділу з питань виплати пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Управління з питань виплати пенсій ГУ ПФУ в Полтавській області "Про відмову у виплаті недоотриманої пенсії" №0404-29/1600-0214-09/25 від 19.12.2023.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області виплатити ОСОБА_1 недоодержану її померлим чоловіком, ОСОБА_2 , пенсію у сумі 59505,71 грн, нараховану на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.09.2023 у справі №440/11694/23.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 1211,20 грн. 
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив суд рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що невиплачені кошти можливо отримати лише у разі заміни сторони виконавчого провадження.
Позивачка подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.
В обґрунтування посилається на те, що відповідно до положень ч. 1 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вона має право на отримання нарахованої, але не виплаченої пенсії свого чоловіка. 
У відповідності до п.3 ч.1ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Відповідно до ч.1ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваного судового рішення, норм процесуального та матеріального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_2 отримував пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" /а.с. 93/.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.09.2023 у справі №440/11694/23 /а.с. 18-22/ адміністративний позов ОСОБА_2 до ГУ ПФУ в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено: визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, встановлених довідкою Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 22.06.2023 № 443/4.1/12-23; зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з урахуванням проведених виплат з 01.04.2019 відповідно нової довідки Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 22.06.2023 № 443/4.1/12-23 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
Згідно з розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №94 8450 за Дорученням №Д 94 8450/5, пенсіонер ОСОБА_2 , від 09.11.2023, ГУ ПФУ в Полтавській області має заборгованість в сумі 59505,71 грн з виплати пенсії перед ОСОБА_2 після здійсненого на підставі рішення суду у справі №440/11694/23 розрахунку /а.с. 93/.
ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюб серії   НОМЕР_1 від 23.07.1983 /а.с. 25/.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області 10.11.2023 /а.с. 26/.
Відповідно до довідки Виконавчого комітету Михайлівської сільської ради №09-05/07/398 від 11.12.2023 /а.с. 105/ ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно до дня смерті проживав разом із дружиною ОСОБА_1 та вів з нею спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Полтавській області зі заявою від 14.12.2023, в якій просила виплатити їй недоотриману пенсію померлого чоловіка на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/11694/23. До вказаної заяви додано копії паспорту, ідентифікаційного коду, свідоцтва про смерть, свідоцтва про одруження, картки реквізитів про виплату та довідка Виконавчого комітету Михайлівської сільської ради /а.с. 98-106/.
Розпорядженням Відділу з питань виплати пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Управління з питань виплати пенсій ГУ ПФУ в Полтавській області "Про відмову у виплаті недоотриманої пенсії" №0404-29/1600-0214-09/25 від 19.12.2023 /а.с. 29, 96/, керуючись статтею 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", відмовлено ОСОБА_1 у виплаті недоодержаної пенсії за померлого чоловіка ОСОБА_2 .
Листом ГУ ПФУ в Полтавській області №1600-0404-8/83776 від 20.12.2023 /а.с. 28, 97/ повідомлено ОСОБА_2 про прийняте розпорядження про відмову у виплаті недоодержаної пенсії №0404-29/1600-0214-09/25 від 19.12.2023 та роз`яснено, що кошти нараховані на виконання рішення суду можливо отримати у разі заміни сторони виконавчого провадження. Дане право передбачено статтею 379 Кодексу адміністративного судочинства України.
Листом ГУ ПФУ в Полтавській області №1600-0201-8/69863 від 23 вересня 2024 року /а.с. 34/ повідомлено на адвокатський запит, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.09.2023 у справі № 440/11694/23 нараховано заборгованість ОСОБА_2 , яка обліковується в ГУ ПФУ в Полтавській області. Дані кошти підлягають виплаті в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів за рахунок коштів Державного бюджету України. Зазначену доплату пенсії можливо отримати у разі заміни сторони виконавчого провадження. Дане право передбачено статтею 379 Кодексу адміністративного судочинства України. Кошти, нараховані на виконання рішення суду, підлягають виплаті в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів за рахунок коштів Державного бюджету України. Фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості за рішенням суду, відбувається в порядку черговості виконання рішень суду за датою набрання ними законної сили. Одночасно зазначено, що стаття 61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб не передбачає включення заборгованості, яка нарахована на виконання рішення суду, до складу недоотриманої пенсії.
Не погодившись з розпорядженням відповідача "Про відмову у виплаті недоотриманої пенсії" №0404-29/1600-0214-09/25 від 19.12.2023, позивач звернулася до суду з цим позовом. 
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачка, як дружина померлого ОСОБА_2 , звернулася до пенсійного органу за відповідними виплатами не пізніше шести місяців після смерті померлого чоловіка та на момент смерті проживала разом із ним, вона в силу статті 61 Закону №2262-ХІІ має право на одержання суми пенсії, яка підлягала виплаті померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсіонерові з числа військовослужбовців ОСОБА_2 , але не була виплачена пенсійним органом у зв`язку з його смертю.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.
Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Подібні положення передбачені також статтею 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", згідно з якою сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Згідно з пунктом 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1, заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.
Відповідно до абз. 1 п. 2.26 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.
Таким чином, суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті.
Разом з тим, в постанові Верховного Суду від 30.01.2020 по справі № 200/10269/19-а сформульований висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя".
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 09.06.2022 у справі № 200/12094/18-а, такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ч. 1 ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.
Таким чином, аналіз наведених норм у їх сукупності свідчить, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною ч. 1 ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Із матеріалів справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 23.07.1983 перебувала у шлюбі зі ОСОБА_2 .
ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою від 14.12.2023 про виплату недоодержаної пенсії померлого чоловіка у строк, встановлений статтею 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Оскільки рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/11694/23 набрало законної сили, нарахування було проведене, однак не виплачено заборгованість, позивач має право на виплату неодержаної пенсії ОСОБА_2 у зв`язку з його смертю.
Відповідач відмовив позивачу у виплаті недоотриманої її чоловіком сум пенсії, вказавши, що отримання коштів, нарахованих на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справах № 440/11694/23 можливе у разі заміни сторони виконавчого провадження.
Посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на необхідність заміни стягувача належним правонаступникам колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки позивач звернулася щодо виплати їй недоотриманої пенсії ОСОБА_2 відповідно до ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а не щодо виконання рішень у справі № 440/11694/23.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що сума пенсії, яка підлягала виплаті позивачу, є недоодержаною сумою пенсії її померлого чоловіка, тому підлягає виплаті його дружині. При цьому, заміна сторони в виконавчому провадженні в даному випадку не є належним способом захисту прав позивача.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо визнання протиправним та скасування розпорядження Відділу з питань виплати пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Управління з питань виплати пенсій ГУ ПФУ в Полтавській області "Про відмову у виплаті недоотриманої пенсії" №0404-29/1600-0214-09/25 від 19.12.2023, та зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області виплатити позивачу недоодержану її померлим чоловіком пенсію у сумі 59505,71 грн, нараховану на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.09.2023 у справі №440/11694/23.
Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п. 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.      
Керуючись ст. ст.311,315,316,321,325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 24.12.2024 по справі № 440/13742/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.М. Макаренко 	
Судді	   	С.П. Жигилій    Т.С. Перцова