П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/7749/25	

 	Головуючий в 1 інстанції: Бабенко Д.А.                                  Дата і місце ухвалення: 23.07.2025р., м. Одеса                                   	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –   Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
–          Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 липня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправним та скасування акту, -

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправним та скасування акту розслідування нещасного випадку №96 від 31.01.2025р. (форма Н-1/НПВ), який затверджено 31.01.2025р. начальником ГУНП в Херсонській області.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 02.01.2024р. він у складі зведеного загону поліції Одеської області, з метою здійснення заходів забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації на території смт. Білозерка Херсонської області, разом з іншими співробітниками поліції перебував в актовій залі відділення поліції №1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області.  Близько 08.20 хв., під час проведення цільового інструктажу особового складу нарядів поліції, стався ворожий артилерійський обстріл, внаслідок якого ОСОБА_1 отримав контузію, яка не мала візуальних проявів (симптоми почали проявлятися протягом двох діб). Через погіршення стану здоров`я позивач 04.01.2024р. звернувся до чергового лікаря КНП «Білозерська лікарня», де йому було встановлено первісний діагноз «мінно-вибухова травма, струс головного мозку». В подальшому ОСОБА_1 з відповідним діагнозом був госпіталізований до ДУ ТМО МВСУ в Одеській області, де проходив стаціонарне лікування до 16.01.2024р. В лютому 2025 року ОСОБА_1 отримав  акт розслідування нещасного випадку №96 від 31.01.2025р. (форма Н-1/НПВ), затверджений 31.01.2025р. начальником ГУНП в Херсонській області, в якому зазначено, що позивач отримав поранення (травму, каліцтво) у період проходження служби і не пов`язану з виконанням службових обов`язків. Зазначений акт ОСОБА_1 вважає незаконним та зазначав, що притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани мало місце у зв`язку з не повідомленням позивачем про факт отримання 02.01.2024р. ним тілесних ушкоджень на лінію спеціального екстреного виклику поліції, УГІ ГУНП в Одеській області, а також ДГІДПЛ НПУ. З вказаного слідує, що дисциплінарний проступок позивачем вчинено після настання нещасного випадку та наслідком його вчинення не стало настання нещасного випадку. Скасування акту нещасного випадку має своїм наслідком проведення комісією повторного розслідування. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 липня 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано Акт розслідування нещасного випадку №96 від 31.01.2025р. (форма Н-1/НПВ), який затверджено 31.01.2025р. начальником ГУНП в Херсонській області.
Зобов`язано ГУНП в Херсонській області провести повторне розслідування нещасного випадку, який стався 02.01.2024р. зі старшим інспектором сектору ювенальної превенції Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області майором поліції ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду.
Стягнуто з ГУНП в Херсонській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ГУНП в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також на не повне з`ясування судом обставин справи, просить скасувати рішення від 23.07.2025р. з ухваленням по справі нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .
В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки твердженням відповідача, що підпункт 3 пункту 8 Розділу ІІІ Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України  від 05.10.2020р. №705, виключає можливість трактувати нещасний випадок таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків, у випадку вчинення потерпілим поліцейським діяння, яке є кримінальним, адміністративним правопорушенням або дисциплінарним проступком. ГУНП стверджує, що нещасний випадок, який стався з ОСОБА_1 , не пов`язаний з виконанням ним обов`язків поліцейського, оскільки ним вчинено дисциплінарний проступок та позивач не виконував під час нещасного випадку основні повноваження відповідно до ст.2 Закону України «Про Національну поліцію». До того ж, положення пункту 8 Розділу ІІІ Порядку №705 не передбачають умови наявності причинно-наслідкового зв`язку між порушенням службової дисципліни та наявністю травми/поранення, а визначають наявність самої обставини вчинення потерпілим поліцейським діяння, яке є дисциплінарним проступком, що виключає віднесення нещасного випадку до тих, які пов`язані з виконанням службових обов`язків та унеможливлюють складання акту за формою Н-1 (ПВ). 
Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що судом першої інстанції не встановлено допущення з боку ГУНП в Херсонській області порушення процедури проведення розслідування нещасного випадку, які могли б стати підставою для визнання протиправним і скасування оскаржуваного акту. 
ОСОБА_1 подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу ГУНП в Херсонській області залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції – без змін. Позивач зазначає, що апеляційна скарга відповідача фактично зводиться до повторення аргументів, які були предметом дослідження судом першої інстанції, та не містить нових доказів чи юридично значущих обставин. Сам факт можливих порушень ОСОБА_1 службової дисципліни не виключає зв`язку травми з виконанням обов`язків, оскільки у спірних правовідносинах дисциплінарний проступок (не повідомлення у встановленому порядку про подію) не став причиною отримання травми, а його вчинення мало місце після її отримання. Позивач вважає правильним висновок суду першої інстанції, що дисциплінарне порушення є вторинною подією і не перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з фактом отримання ОСОБА_1 травми. 
Також, позивач у відзиві на апеляційну скаргу заявив клопотання про розподіл судових витрат по справі, зокрема витрат на правничу допомогу, в підтвердження понесення яких в розмірі 4000,00 грн. надав відповідні докази. 
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підставі наказу ГУНП в Херсонській області від 27.11.2023р. №792 «Про зосередження та припинення зосередження на території Херсонської області окремих поліцейських», старший інспектор сектору ювенальної превенції відділу превенції Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_1 з 13 листопада 2023 року до 28 січня 2024 року, терміном на 77 діб, включений до складу зведеного загону ГУНП в Одеській області та зосереджений на деокупованій території Херсонської області та міста Херсона для виконання завдань, пов`язаних із необхідністю проведення на звільненій від російських окупаційних військ території Херсонської області стабілізаційно-профілактичних, режимно-обмежувальних і поліцейських заходів та підпорядкований т.в.о. начальника Відділу поліції №2 Херсонського РУП ГУНП полковнику поліції ОСОБА_3 та т.в.о. начальника Відділення поліції №1 Херсонського РУП ГУНП полковнику ОСОБА_2 .
Відповідно до графіку чергувань поліцейської станції в с. Чорнобаївка та блокпостів з 01.01.2024р. по 07.01.2024р., затвердженого 01.01.2024р. т.в.о. начальника ВП №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області полковником поліції ОСОБА_2 , майору поліції ОСОБА_1 визначено місце чергування 02.01.2024р. на блокпосту Х-08 (смт Білозірка) у денну зміну.
21.01.2024р. майор поліції ОСОБА_1 звернувся до начальника ГУНП в Херсонській області з рапортом, в якому просив призначити службове розслідування за фактом отримання ним травм внаслідок обстрілу 02.01.2024р. біля смт. Білозірка (БП Х-08)МВТ, що призвело до закритої ЧМТ, струсу головного мозку, цереброастенічного синдрому, акубаротравми.
Наказом ГУНП в Херсонській області від 29.01.2024р. №67 «Про створення комісії з розслідування нещасного випадку», відповідно до вимог Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженого наказом МВС України від 05.10.2020р. №705, з метою проведення розслідування нещасного випадку, який стався 02.01.2024р. зі старшим інспектором сектору ювенальної превенції Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області майором поліції ОСОБА_1 , створено комісію з розслідування нещасного випадку та доручено комісії провести розслідування, скласти акт розслідування за формою Н-1 та оформити матеріали в обсязі, передбаченому пунктом 10 розділу III Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженого наказом МВС України від 05.10.2020р. №705.
За результатом проведення розслідування нещасного випадку, комісією з розслідування нещасного випадку складено Акт розслідування нещасного випадку №96 від 31.01.2025р. (форма Н-1/НПВ), який затверджено 31.01.2025р. начальником ГУНП в Херсонській області.
Відповідно до вказаного акту комісією встановлено, що старший інспектор сектору ювенальної превенції відділу превенції Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_1 , згідно наказу ГУНП в Херсонській області від 27.11.2023р. №792 «Про зосередження та припинення зосередження на території Херсонської області окремих поліцейських» з 13.11.2023р. по 28.01.2024р. знаходився на деокупованій території Херсонської області. Близько 08.30 год. 02.01.2024р. військові рф здійснили артилерійський обстріл прилеглої території відділення поліції №1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області, у наслідок чого старший інспектор сектору ювенальної превенції відділу превенції Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_1 отримав поранення.
Вид події - збройна агресія.
Причини настання нещасного випадку - травма внаслідок артилерійського обстрілу.
В акті №96 від 31.01.2025р. також зазначено, що відповідно висновку службового розслідування від 29.01.2024р. ГУНП в Одеській області щодо можливого порушення службової дисципліни, у тому числі неналежного виконання службових обов`язків окремими посадовими особами Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області, що призвело до ймовірного отримання 02.01.2024р. тілесних ушкоджень старшим інспектором сектору ювенальної превенції відділу превенції Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області майором поліції ОСОБА_1 , а саме: неповідомлення про вказану подію на спеціальну лінію екстреного виклику поліції « 102» та не інформування про це УГІ ГУНП в Одеській області, а також ДГІДПЛ НПУ, у діях майора поліції ОСОБА_1 встановлено грубі порушення службової дисципліни.
Відповідно до наказу ГУНП в Одеській області від 31.01.2024р. №272 «Про порушення службової дисципліни окремими службової дисципліни окремими посадовими особами ОРУП №1 ГУНП в Одеській області» за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2, 4, 5, 13 частини третьої статті 1, частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018р. №2337-VIII, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018р. №893, пунктів 6, 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019р. №100, підпункту 2 пункту 2 наказу ГУНП в Одеській області від 03.01.2023р. №7 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», пункту 1.7 розділу І наказу ГУНП в Одеській області від 24.04.2023р. №1000 «Про затвердження Правил внутрішнього (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області», до майора поліції ОСОБА_1 (0018186), старшого інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді «догани».
У наказі ГУНП в Одеській області від 31.01.2024р. №272 зазначено, що під час службового розслідування було установлено, що майор поліції ОСОБА_1 виявив особисту недисциплінованість, не виконав вимог і не знав законів України та інших нормативно-правові актів, які регламентують діяльність поліції, Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського, не надав інформацію про отримання травми за скороченим номером « 102», із запізненням проінформував керівництво про подію за його участі, що призвело до несвоєчасного повідомлення ДГІДПЛ НПУ про надзвичайну подію, не сприяв керівникові в організації дотримання службової дисципліни, перешкоджав та не сприяв проведенню службового розслідування.
Комісія з розслідування нещасного випадку кваліфікувала, що старший інспектор сектору ювенальної превенції відділу превенції Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_1 отримав поранення (травму, каліцтво, контузію) у період проходження служби і не пов`язаного з виконанням службових обов`язків - підпункт 3, пункту 8  розділу ІІІ (учинення потерпілим поліцейським діяння, яке є кримінальним, адміністративним правопорушенням або дисциплінарним проступком) Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженого наказом МВС від 05.10.2020р. №705, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2020р. за №1139/35422.
Матеріалами справи, також, підтверджено, що за фактом обстрілу ВП №1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області зареєстроване кримінальне провадження №12024231080000005 від 02.01.2024р. за ст.438 КК України, проводиться розслідування.
Вважаючи протиправним висновок комісії про визнання нещасного випадку таким, що не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, ОСОБА_1  звернувся з даним позовом до суду.
Суд першої інстанції задовольняючи позов ОСОБА_1 та скасовуючи Акт розслідування нещасного випадку №96 від 31.01.2025р. (форма Н-1/НПВ), який затверджено 31.01.2025р. начальником ГУНП в Херсонській області, визнав необґрунтованими висновки Комісії про те, що нещасний випадок, який стався 02.01.2024р. з позивачем, не пов`язаний із виконанням службових обов`язків у зв`язку із встановленням у діях ОСОБА_1 дисциплінарного проступку. Суд зазначив, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани не має безпосереднього відношення до отримання ОСОБА_1 поранення через здійснення артилерійського обстрілу місця несення служби позивача військовими формуваннями рф, оскільки дисциплінарний проступок (ненадання інформації про отримання травми за скороченим номером « 102», із запізненням інформування керівництва про подію за його участі, що призвело до несвоєчасного повідомлення ДГІДПЛ НПУ про надзвичайну подію) вчинено позивачем після настання нещасного випадку. За висновками суду, наявність в діях позивача складу дисциплінарного проступку, який не перебуває в причинному зв`язку з отриманим ним пораненням, не може бути підставою для застосування підпункту 3 пункту 8 Розділу ІІІ Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України  від 05.10.2020р. №705.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. 
За змістом частини 1 статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Статтею 60 Закону №580-VIII передбачено, що проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно правовими актами.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999р. №1105-XIV нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть.
Згідно статті 22 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992р. №2694-XII роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.
Відповідно до статті 22 Закону №2694-XII, абзацу десятого пункту 2 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року №337, з метою встановлення єдиного порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, Міністерством внутрішніх справ України прийнято наказ від 05 жовтня 2020 року №705, яким затверджено Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими (далі - Порядок №705).
Цей Порядок визначає процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими центрального органу управління поліції, територіальних (міжрегіональних) органів (підрозділів) поліції, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України.
За визначенням пункту 3 розділу І Порядку №705 нещасний випадок - це отримання поліцейським під час проходження служби в поліції травми, тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання (отруєння) та інших отруєнь, сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, самогубства, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного та рослинного світу, які призвели до втрати працездатності на один день чи більше або смерті, а також зникнення поліцейського.
Згідно з пунктом 4 розділу І Порядку №705 розслідування проводиться в разі настання нещасного випадку, у тому числі про який своєчасно не повідомлено керівника органу (підрозділу) поліції.
Пунктом 5 розділу І Порядку №705 передбачено, що спеціальне розслідування проводиться в разі: нещасного випадку із смертельним наслідком; групового нещасного випадку; гострого професійного захворювання (отруєння), що призвело до тяжких чи смертельних наслідків; нещасних випадків, факт настання яких установлено в судовому порядку; нещасних випадків, що спричинили тяжкі наслідки, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого поліцейського; зникнення поліцейського під час виконання службових обов`язків.
Відповідно до пункту 3 розділу II Порядку №705 керівник органу (підрозділу) поліції, де стався нещасний випадок, наказом не пізніше наступного робочого дня після отримання інформації про нещасний випадок утворює комісію (спеціальну комісію) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку.
У відповідності до пункту 7 розділу ІІ Порядку №705 розслідування та ведення обліку нещасних випадків до складу комісії (спеціальної комісії) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку не може входити прямий керівник потерпілого поліцейського, який організовував та контролював його службову діяльність під час виконання обов`язків, що призвели до настання нещасного випадку в період проходження служби.
Пунктом 4 розділу ІІІ Порядку №705 визначено, що за результатами розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку складається акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку за формою Н-1 (далі - акт за формою Н-1). У разі нещасного випадку з поліцейським, який виконував завдання, пов`язані з державною таємницею, акт за формою Н-1 складається без зазначення відомостей, що становлять державну таємницю.
Відповідно до п.7 розділу ІІІ Порядку №705 обставинами настання нещасного випадку в період проходження служби під час виконання службових обов`язків є: 1) виконання потерпілим поліцейським завдань та повноважень поліції, визначених Законом України «Про Національну поліцію», здійснення діяння з припинення правопорушення у вільний від служби час; 2) вплив на потерпілого поліцейського шкідливих чи небезпечних факторів під час виконання завдань та повноважень поліції, визначених Законом України «Про Національну поліцію», унаслідок яких виникло гостре професійне захворювання (отруєння), що підтверджено медичним висновком.
При цьому, пунктом 8 розділу ІІІ Порядку №705 передбачено, що обставинами настання нещасного випадку в період проходження служби і не пов`язаного з виконанням службових обов`язків є: 
1) діяння потерпілого поліцейського, не пов`язане з виконанням завдань і повноважень поліції, визначених Законом України «Про Національну поліцію»; 
2) навмисне спричинення потерпілим поліцейським тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, що доведений судом); 
3) учинення потерпілим поліцейським діяння, яке є кримінальним, адміністративним правопорушенням або дисциплінарним проступком; 
4) учинення дій під час несення служби потерпілим поліцейським у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (за наявності медичного висновку).
Слід звернути увагу, що обставини настання нещасного випадку в період проходження служби під час виконання службових обов`язків та в період проходження служби і не пов`язаного з виконанням службових обов`язків визначені в Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків та є вичерпними.
Як вже зазначалося колегією суддів, в акті розслідування нещасного випадку №96 від 31.01.2025р. Комісія з розслідування нещасного випадку кваліфікувала, що старший інспектор сектору ювенальної превенції відділу превенції Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_1 отримав поранення (травму, каліцтво, контузію) у період проходження служби. 
Разом з тим, Комісія зазначила, що нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків на підставі п.п.3 п.8 Розділу ІІІ Порядку №705 (учинення потерпілим поліцейським діяння, яке є кримінальним, адміністративним правопорушенням або дисциплінарним проступком). 
В обґрунтування такого висновку Комісія послалася на наказ ГУНП в Одеській області від 31.01.2024р. №272 «Про порушення службової дисципліни окремими посадовими особами ОРУП №1 ГУНП в Одеській області», яким майора поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області, притягнуто до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у неповідомленні про подію, яка сталася 02.01.2024р., на спеціальну лінію екстреного виклику поліції « 102» та не інформування про це УГІ ГУНП в Одеській області, а також ДГІДПЛ НПУ.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість висновків Комісії про наявність підстав для застосування п.п.3 п.8 Розділу ІІІ Порядку №705
Дійсно, Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, передбачає право комісії визнати, що «нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків». Зокрема, наявність обставини вчинення потерпілим поліцейським діяння, яке є дисциплінарним проступком, виключає віднесення нещасного випадку до тих, які пов`язанні з виконанням службових обов`язків та унеможливлює складання акта за формою Н-1 (ПВ).
Однак, колегія суддів звертає увагу, що для констатації вказаного, необхідним є прямий причинно-наслідковий зв`язок між порушенням службової дисципліни та наявністю травми або поранення.
Положення підпункту 3 пункту 8 розділу ІІІ Порядку №705 стосуються тих випадків, коли відповідні негативні наслідки, зокрема травми та поранення, були отримані саме внаслідок протиправних дій самого поліцейського, у яких вбачається наявність складу кримінального, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку.
Сам по собі факт вчинення дисциплінарного проступку, який жодним чином не сприяв настанню нещасного випадку і не вплинув на його тяжкість, не може автоматично кваліфікувати нещасний випадок як такий, що не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.
А відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що наявність в діях ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку, який не перебуває в причинному зв`язку з отриманим ним пораненням, не може бути єдиною підставою для висновку про те, що нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків. У спірних правовідносинах   відсутні підстави вважати, що нещасний випадок  стався з позивачем  саме  внаслідок вчинення ним дисциплінарного проступку, який виразився у неповідомленні про подію, яка сталася 02.01.2024р., на спеціальну лінію екстреного виклику поліції « 102» та не інформування про це УГІ ГУНП в Одеській області, а також ДГІДПЛ НПУ.
Підсумовуючи викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність акту розслідування нещасного випадку №96 від 31.01.2025р. (форма Н-1/НПВ), затвердженого 31.01.2025р. начальником ГУНП в Херсонській області, та його скасування із зобов`язанням ГУНП в Херсонській області провести повторне розслідування нещасного випадку, який стався 02.01.2024р. зі старшим інспектором сектору ювенальної превенції Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області майором поліції ОСОБА_1 .
Доводи апелянта ґрунтуються на не правильному застосуванні положень Порядку №705, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги ГУНП в Херсонській області та скасування рішення від 23.07.2025р. колегія суддів не вбачає. 
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заявив клопотання про розподіл судових витрат по справі, зокрема, витрат на правничу допомогу,  понесених позивачем на стадії апеляційного розгляду справи.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною першою статті 143 КАС України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 9 статті 139 КАС України  передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Водночас, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
В підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн. на стадії апеляційного розгляду справи за договором про надання правової допомоги від 10.03.2025р., укладеним з адвокатом Сігнаєвським А.О., Лигута О.І. надав до суду платіжну інструкцію №1.282349807.1 від 28.08.2025р. на суму 4000,00 грн. та рахунок від 28.08.2025р., згідно якого підготовка та подача відзиву на апеляційну скаргу тривала 2 години, ціна за 1 год. роботи 2000,00 грн. 
У постановах Верховного Суду від 28.04.2023р. по справі №640/8003/20, від 25.05.2023р. по справі №440/7120/20, від 20.06.2023р. по справі №280/5922/21 викладено правову позицію, згідно якої визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
У постанові Верховного Суду від 17.05.2023р. по справі №560/3073/20 зазначено, що судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат на стадії апеляційного розгляду справи колегія суддів враховує, що дана справа є справою незначної складності, розглядається в порядку письмового провадження, у відзиві на апеляційну скаргу позивачем фактично узагальнено свою правову позицію, яка ним обґрунтовувалася в суді першої інстанції, у зв`язку з чим підготовка відзиву не потребувала затрат значного часу та опрацювання великого обсягу інформації. 
Визначення вартості роботи адвоката є питанням, яке погоджується сторонами при укладенні договору про надання правової допомоги та залежить, в тому числі, від професійних здібностей та досвіду адвоката, що впливає на оцінку її вартості, фінансового стану сторони у справі та значення справи для цієї сторони.
Водночас, принциповим під час вирішення цього питання є перевірка судом доведеності стороною відповідності таких витрат критерію реальності адвокатських витрат.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
За таких обставин, незалежно від наявності/відсутності клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, колегія суддів доходить висновку, що заявлений до стягнення позивачем розмір витрат на правничу допомогу належним чином не обґрунтований, а тому справедливим, розумним та пропорційним у даній справі буде стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 1500,00 грн. у відшкодування понесених ним витрат на правничу допомогу.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів,- 

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Херсонській області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 липня 2025 року залишити без змін.
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Херсонській області (73000, м.Херсон, вул.Лютеранська, 4, код ЄДРПОУ 40108782) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 1500,00 грн. у відшкодування витрат на правничу допомогу, понесених позивачем на стадії апеляційного розгляду справи. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 29 вересня 2025 року.

Головуючий:                                                                                                                     І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов

                                                                                                                                        О.В. Лук`янчук