ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2025 року	Львів	Справа № 260/11148/23 пров. № А/857/3945/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді                                                  Запотічного І.І., 
суддів                                                                      Довгої О.І., Шавеля Р.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року (суддя Гаврилко С.Є., ухвалену в м. Ужгород, прийнятого в порядку письмового провадження)  у справі № 260/11148/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
                                                               ВСТАНОВИВ:
26.12.2023 ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі – відповідач), в якому просив: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити виплату внутрішньо перемішеній особі суми заборгованості по пенсії за віком за період з дати призначення пенсії за віком 16 лютого 2022 року по 31 жовтня 2023 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити нарахування та виплатити внутрішньо перемішеній особі ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини пенсії за віком за час затримки виплати пенсії за віком з 16 лютого 2022 року по 31 жовтня 2023 року, компенсацію за втрату частини пенсії за віком рахувати включно до дати фактичної виплати суми заборгованості в повному обсязі на банківський рахунок позивачу; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок і встановити з 16 лютого 2022 року внутрішньо перемішеній особі - ОСОБА_1 і виплачувати пенсію за віком з урахуванням заробітної плати позивача, поновленого на роботі з 30 січня 2018 року за рішенням Верховного Суду від 07 грудня 2022 року у справі № 297/377/18 і з урахуванням заробітної плати позивача за час вимушеного прогулу за період з 31 січня 2018 року по 19 жовтня 2020 року за рішенням Верховного Суду від 07 грудня 2022 року у справі № 297/377/18; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок і встановити з 16 лютого 2022 року внутрішньо перемішеній особі - ОСОБА_1 страховий стаж за квітень 2013 року з урахуванням суми 600,60 гривень, включеної до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державною соціального страхування в квітні 2013 року від Комунального підприємства «Луганська обласна фармація» із урахуванням суми 879,37 гривень, включеної до реєстру в квітні 2013 року від Луганського міського центру зайнятості; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області  здійснити перерахунок і встановити з 16 лютого 2022 року внутрішньо перемішеній особі - ОСОБА_1 страховий стаж за серпень 2005 року з урахуванням суми 310.00 гривень включеної до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування в серпні 2005 року від ТОВ «Адвокатська контора «Юрконеалтінг»;  зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок пенсії за віком з 16 лютого 2022 року внутрішньо перемішеній особі - ОСОБА_1 з врахуванням всієї заробітної плати, з якої Закритим акціонерним товариством «Лугцентрокуз», Приватним підприємством «Телексі», Приватним підприємством «Мега Стар Плаза», Дочірнім підприємством «Радіо-Вояж» Закритого акціонерного товариства «Лугцентрокуз» сплачені страхові внески за періоди роботи позивача з 2004 року по 2005 рік (включно), і яка вказана в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5) позивача за 2004 рік в сумі 26611,66 гривень, за 2005 рік в сумі 21841,17 гривень та виплачувати пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення правовідносин.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити виплату внутрішньо перемішеній особі ОСОБА_1 , суми заборгованості по пенсії за віком за період з дати призначення пенсії за віком,  з 16 лютого 2022 року по 31 жовтня 2023 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити нарахування та виплатити внутрішньо перемішеній особі ОСОБА_1 , компенсацію за втрату частини пенсії за віком за час затримки виплати пенсії за віком з 16 лютого 2022 року по 31 жовтня 2023 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, здійснити перерахунок та виплату, з 01 вересня 2023 року ОСОБА_1 , пенсію за віком з урахуванням заробітної плати за час вимушеного прогулу  відповідно за період з 31 січня 2018 року по 19 жовтня 2020 року, відповідно до постанови Верховного Суду від 07 грудня 2022 року у справі № 297/377/18 в розмірі 777961,01 гривень. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву  ОСОБА_1 щодо здійснення перерахунку з 16 лютого 2022 року, страхового стажу за квітень 2013 року з урахуванням суми 600,60 гривень, включеної до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державною соціального страхування в квітні 2013 року від Комунального підприємства «Луганська обласна фармація», і з урахуванням суми 879,37 гривень, включеної до реєстру в квітні 2013 року від Луганського міського центру зайнятості; щодо перерахунку з 16 лютого 2022 року страхового стажу за серпень 2005 року з урахуванням суми 310 гривень включеної до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування в серпні 2005 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатська контора «Юрконеалтінг» та щодо зобов`язання здійснити перерахунок пенсії за віком з 16 лютого 2022 року, з врахуванням всієї заробітної плати, з якої Закрите акціонерне товариство «Лугцентрокуз», Приватне підприємство «Телексі», Приватне підприємство «Мега Стар Плаза», Дочірнє підприємство «Радіо-Вояж» Закритого акціонерного товариства «Лугцентрокуз», ОСОБА_1 , із застосуванням максимальної величини заробітної плати (доходу) для обчислення пенсій сплачені страхові внески за періоди роботи позивача з 2004 року по 2005 рік (включно), і яка вказана в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5) позивача за 2004 рік в сумі 26611,66 гривень, за 2005 рік в сумі 21841,17 гривень. У задоволенні позову у частині інших позовних вимог - відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2024 року залишено без змін рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року.
25 листопада 2024 року на адресу суду надійшла заява позивача в порядку статті 382 КАС України, в якій просив: визнати дії і бездіяльність по виконанню рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області протиправними, які порушують право позивача на вільне володіння майном - пенсією за віком; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року по справі № 260/11148/23 про стягнення за рахунок його бюджетних асигнувань судового збору у розмірі 7515.20 гривень і невідкладно розпочати виплату; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення Закарпатською окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року по справі № 260/11148/23 про здійснення виплати внутрішньо перемішеній особі ОСОБА_1 , суми заборгованості по пенсії ш віком за період з дат призначення пенсії за віком, з 16 лютого 2022 року по 31 жовтня 2023 року і невідкладно розпочати виплату; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року по справі № 260/11148/23 про здійснення нарахування та виплатити внутрішньо перемішеній особі ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини пенсії за віком за час затримки виплати пенсії та віком з 16 лютого 2022 року по 31 жовтня 2023 року і невідкладно розпочати виплату; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення Закарпатською окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року по справі №260/11148/23 про здійснення перерахунку та виплати з 01 вересня 2023 року ОСОБА_1 , пенсії за віком із урахуванням заробітної плати за час вимушеного прогулу відповідно за період з 31 січня 2018 року по 19 жовтня 2020 року, відповіло до постанови Верховного Суду від 07 грудня 2022 року у справі №297/377/18 в розмірі 777961.01 гривень; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення Закарпатського окружною адміністративною суду від 11 березня 2024 року по справі №260/11148/23 про повторний розгляд заяви ОСОБА_1 щодо здійснення перерахунку з 16 лютого 2022 року, страхового стажу за квітень 2013 року з урахуванням суми 600,60 гривень, включеної до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державною соціального страхування в квітні 2013 року від Комунального підприємства «Луганська обласна фармація», і з урахуванням суми 879.37 гривень, включеної до реєстру в квітні 2013 року від Луганського міського центру зайнятості; щодо перерахунку з 16 лютого 2022 року страхового стажу за серпень 2005 року з урахуванням суми 310 гривень, включеної до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування в серпні 2005 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатська контора «Юрконеалтінг» та щодо зобов`язання здійснити перерахунок пенсії за віком з 16 лютого 2022 року, з врахуванням всієї заробітної плати, з якої Закрите акціонерне товариство «Лугцентрокуз», Приватне підприємство «Телексі», Приватне підприємство «Мега Стар Плаза», Дочірнє підприємство «Радіо-Вояж» Закритого акціонерного товариства «Лугцентрокуз», ОСОБА_1 , із застосуванням максимальної величини заробітної плати (доходу) для обчислення пенсій сплачені страхові внески за періоди роботи позивача з 2004 року по 2005 рік (включно), і яка вказана в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5) позивача за 2004 рік в сумі 26611.66 гривень, за 2005 рік в сумі 21841,17 гривень; за порушення встановленого судом строку подання звіту про виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року по справі №260/11148/23, за наслідками розгляду звіту, або не виконання рішення суду у встановлений судом строк, накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, відповідального за виконання рішення, штраф.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року в задоволенні заяви відмовлено.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням обставин справи, порушенням норм матеріального і процесуального права. В обґрунтування апеляційної скарги покликаються на те, що Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області відмовляючи позивачу у виплаті пенсії порушив право позивача на отримання пенсії за віком. Втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії за віком не ґрунтується на принципах, закріплених Конституцією України, та нормах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення, і Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області зобов`язано керуватися Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначає, що у разі несвоєчасної виплати пенсії за віком провадиться її компенсація відповідно до діючого законодавства. Зазначає, що погоджується з правовим висновком Верховний Суд у постанові від 24 липня 2023 року у справі №420/6671/18 і стверджує, що посилання відповідача на фактичну відсутності коштів з липня 2024 року по грудень 2024 року саме вважається невиконанням судового рішення без поважних причин з порушенням статті 129-1 Конституції України і Законів України.
Просить скасувати ухвалу та постановити нове судове рішення, яким заяву про встановлення судового контролю задовольнити. Встановити судовий контроль за виконанням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року в адміністративній справі №260/11148/23 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити виплату внутрішньо перемішеній особі ОСОБА_1 , суми заборгованості по пенсії за віком за період з дати призначення пенсії за віком, з 16 лютого 2022 року по 31 жовтня 2023 року. Встановити судовий контроль за виконанням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року в адміністративній справі №260/11148/23 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити нарахування та виплату внутрішньо перемішеній особі ОСОБА_1 , компенсації за втрату частини пенсії за віком за час затримки виплати пенсії за віком з 16 лютого 2022 року по 31 жовтня 2023 року. Встановити судовий контроль за виконанням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року в адміністративній справі №260/11148/23 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату, з 01 вересня 2023 року ОСОБА_1 пенсію за віком з урахуванням заробітної плати за час вимушеного прогулу відповідно за період з 31 січня 2018 року по 19 жовтня 2020 року, відповідно до постанови Верховного Суду від 07 грудня 2022 року у справі №297/377/18 в розмірі 777961,01 гривень. Встановити судовий контроль за виконанням додаткового рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року в адміністративній справі №260/11148/23 про виконання рішення про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання додаткового судового рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року по справі №260/11148/23 про стягнення за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 7515,20 гривень. Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Закарпатській області строк для подання звіту до Закарпатського окружного адміністративного суду про виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року та додаткового рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року по справі №260/11148/23 і постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.07.2024 року по справі №260/11148/23 протягом одного місяця з дня прийняття постанови суду.
Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу не подано.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року було, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити виплату внутрішньо перемішеній особі ОСОБА_1 , суми заборгованості по пенсії за віком за період з дати призначення пенсії за віком, з 16 лютого 2022 року по 31 жовтня 2023 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити нарахування та виплатити внутрішньо перемішеній особі ОСОБА_1 , компенсацію за втрату частини пенсії за віком за час затримки виплати пенсії за віком з 16 лютого 2022 року по 31 жовтня 2023 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, здійснити перерахунок та виплату, з 01 вересня 2023 року ОСОБА_1 , пенсію за віком з урахуванням заробітної плати за час вимушеного прогулу відповідно за період з 31 січня 2018 року по 19 жовтня 2020 року, відповідно до постанови Верховного Суду від 07 грудня 2022 року у справі № 297/377/18 в розмірі 777961,01 гривень.
Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 26 липня 2024 року було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 75633476 примусового виконання зазначеного вище рішення суду від 11 березня 2024 року у справі № 260/11148/23.
Листом від 14 жовтня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повідомив Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області про те, що виконавчий лист № 260/11148/23 виконано в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження. Окремо, зазначив, що Берегівською філією Закарпатського обласного центру зайнятості, за період отримання допомоги по безробіттю з 01 березня 2018 року по 23 лютого 2019 року, прийнято рішення щодо повернення коштів (допомоги по безробітною) в повному обсязі за рахунок роботодавця, для уникнення подвійного зарахування за даними персоніфікованого обліку: допомоги по безробіттю та нарахованої заробітної плати за час вимушеного прогулу для розрахунку пенсійної виплати ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01 вересня 2023 року здійснено в повному обсязі з урахуванням заробітної плати за час вимушеного прогулу за даними персоніфікованого обліку за період з 31 січня 2018 року по 19 жовтня 2020 року без врахування допомоги по безробіттю за цей період: з 01 березня 2018 року по 23 лютого 2019 року. Борг по пенсійній справі за період з 16 лютого 2022 року по 31 жовтня 2023 року обліковано відповідно до Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття па облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають па контрольованій Україною території затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2021 р. № 1165. Щодо виплати компенсації за втрату частини пенсії за віком за час затримки виплати пенсії за віком з 16 лютого 2022 року по 31 жовтня 2023 року, то відповідно до статті 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків їх виплати» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Відповідно до абзацу 2 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2021 р. № 1165, пенсійні виплати за минулий період, у тому числі нараховані на виконання рішень суду, що набрали законної сили, проводяться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів державного бюджету України на відповідний рік.
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції дійшов висновку, що виплата пенсійних платежів здійснюється виключно за рахунок коштів Державного бюджету України з відповідним бюджетним призначенням. Встановлення судового контролю в даній справі жодним чином не захищає право стягувача на отримання коштів. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу можливе лише за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту. Оскільки у цій справі суд не зобов`язував відповідача подати звіт про виконання судового рішення, тому відсутні підстави як для розгляду питання про накладення штрафу.
Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно з частиною 2 статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Відповідно до частини першої – другої статті 382 КАС суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, частиною першою статті 382 КАС передбачено право суду встановити судовий контроль за виконанням рішення суду. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту і накладенням штрафу. Зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними і допустимими доказами, які вказують про невиконання рішення суду без поважних причин (вказані висновки щодо застосування положень статті 382 КАС України викладені у постанові Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі №802/357/17-а).
Відповідно до частин першої та другої статті 23 Бюджетного кодексу України (далі - БК) будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному згаданим Кодексом.
Згідно з пунктами 20, 29 статті 116 БК порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених згаданим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме: взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених згаданим Кодексом чи законом про Державний бюджет України; здійснення видатків бюджету чи надання кредитів з бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України
Таким чином, фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення відповідачем можливе за умови наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України.
Судом встановлено, що причиною невиплати позивачу всієї суми перерахованої пенсії, є недостатність доходів Пенсійного фонду України, а саме коштів Державного бюджету України на фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що виплата пенсійних платежів здійснюється виключно за рахунок коштів Державного бюджету України з відповідним бюджетним призначенням. Тобто, існування об`єктивних причин, що не залежать від поведінки боржника у виконавчому провадженні.
Згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду, сформованою у постановах від 21 листопада 2018 року у справі № 373/436/17, від 15 травня 2020 року у справі № 812/1813/18, від 21 травня 2020 року у справі № 310/6910/16-а та від 19 лютого 2020 року у справі № 821/1491/17, невиконання боржником судового рішення в частині виплати грошових коштів стягувачу за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.
Також у постанові Верховного Суду від 23 червня 2020 року по справі №802/357/17-а зроблено висновок про те, що звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.
У розглядуваному випадку виплата коштів на виконання рішення суду не залежить від суб`єктивного волевиявлення відповідача, а від виділення таких коштів відповідачу з Державного бюджету.
З огляду на викладені обставини та наведені норми права, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ознак ухилення чи навмисного невиконання судового рішення з боку відповідача не встановлено.
Відтак, встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення за змістом спірних правовідносин, не буде ефективним способом забезпечення виконання рішення суду та не сприятиме поновленню порушеного права позивача в частині здійснення необхідних виплат, оскільки такі виплати будуть виконані при надходженні коштів із Державного бюджету України.
Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, апеляційний суд у спірних правовідносинах погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підстави для встановлення судового контролю в порядку, визначеному ст. 382 КАС України, відсутні.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).
Так, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.
Судом не встановлено та позивачем не подано доказів, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, або що відповідач створює перешкоди для виконання такого рішення.
Відповідно до частини другої – четвертої статті 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України. Питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.
Тобто, накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу можливе лише за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту.
Оскільки у цій справі суд не зобов`язував відповідача подати звіт про виконання судового рішення, тому відсутні підстави як для розгляду питання про накладення штрафу, про що вірно вказав суд першої інстанції.
Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги позивача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-                                                       
                                                            постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року у справі № 260/11148/23, без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	Р. М. Шавель