Справа № 125/2038/24
Провадження № 22-ц/801/2432/2025
Категорія: 80
Головуючий у суді 1-ї інстанції Хитрук В. М.
Доповідач:Береговий О. Ю.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року	Справа № 125/2038/24	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Берегового О. Ю. (суддя-доповідач),
суддів: Сала Т. Б., Шемети Т. М.,
за участю секретаря судового засідання: Куленко О. В.
учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 
відповідач: Державне підприємство «Барський спиртовий комбінат»
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Барський спиртовий комбінат» про стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Катрича Павла Степановича на ухвалу Барського районного суду Вінницької області від 30 вересня 2025 року, постановлену місцевим судом за головування судді Хитрука В. М., 
встановив:
У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Барський спиртовий комбінат» (далі – ДП «Барський спиртовий комбінат») про стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати.
Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 19 вересня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ДП «Барський спиртовий комбінат» на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати у розмірі 60486,18 грн. Стягнуто з ДП «Барський спиртовий комбінат» на користь держави 1211,20 грн судового збору.
24 вересня 2025 року представником позивача ОСОБА_1 – адвокатом Катричем П. С. подане клопотання про долучення доказів про сплату судових витрат та ухвалення додаткового рішення суду, яким стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на надання правничої допомоги у розмірі 10000,00 грн.
Ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 30 вересня 2025 року заяву представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Катрича П. С. про ухвалення додаткового рішення залишено без розгляду на підставі абз. 3 ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Не погоджуючись із такою ухвалою суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Катрич П. С. оскаржує її в апеляційному порядку. Вважаючи оскаржувану ухвалу постановленою за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, за невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Обґрунтовуючи доводи скарги, адвокат вказує, що представником позивача у позовній заяві була зроблена заява про попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, а також вказано, що їх розрахунок та докази будуть надані суду додатково у встановленому законом порядку. Про ці обставини було повідомлено адвокатом і у його заяві від 23 вересня 2025 року. 
31 жовтня 2025 року до апеляційного суду надійшов відзив ДП «Барський спиртовий комбінат» на апеляційну скаргу у якому просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам ухвала суду не відповідає.
Відповідно до частин 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 270 цього Кодексу.
Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.
Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.
Вказані висновки узгоджуються із позицією Великої Палати Верховного Суду щодо порядку стягнення витрат на правову допомогу, викладеною у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15.
Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (ст. 120 ЦПК України).
Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 126 ЦПК України).
Залишаючи заяву адвоката про ухвалення додаткового рішення без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що стороною позивач не було долучено до позовної заяви, а також у ході розгляду справи жодних доказів про судові витрати, зокрема, попереднього розрахунку суми судових витрат, акту виконаних робіт, квитанції про оплату за надання правничої допомоги, які б підтверджували такі витрати, а тому вважав, що вони не були підтверджені належними доказами. Крім того, вказав, що у судовому засіданні 19 вересня 2025 року були присутні особисто позивач та його представник, проте, клопотань щодо долучення доказів на підтвердження судових витрат, а також заяви про долучення таких доказів протягом п`яти днів у порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України стороною позивача заявлено не було.
Однак з такими висновками апеляційний суд не може погодитися, виходячи із наступного.
Звертаючись до суду із позовом, позивач на виконання вимог ст. 175 ЦПК України зазначив, що попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, які позивач поніс та/або очікує понести у зв`язку із розглядом справи складає 10000,00 грн витрат на правову допомогу. При цьому вказано, що їх розрахунок та докази сплати, у зв`язку із розглядом справи, буде надано позивачем додатково до суду у встановленому законом порядку. 
Тобто стороною позивача виконано вимоги процесуального закону щодо визначення попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат та своєчасно зроблено відповідну заяву про надання доказів у визначений законом строк після ухвалення рішення суду.
Суд першої інстанції на вказане уваги не звернув, тому, ураховуючи наведені обставини та положення закону, колегія суддів вважає, доводи апеляційної скарги обґрунтованими, а висновки суду першої інстанції про наявність підстав для залишення заяви адвоката Катрича П. С. про ухвалення додаткового рішення без розгляду без розгляду – передчасним та помилковими. Такий висновок суду першої інстанції суперечить вищенаведеним нормам процесуального права та правовим позиціям Верховного Суду.
Відповідно ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Таким чином, оскаржувану ухвалу, відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, належить скасувати з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Катрича Павла Степановича задовольнити.
Ухвалу Барського районного суду Вінницької області 30 вересня 2025 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (Барський районний суд Вінницької області).
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий  О. Ю. Береговий

Судді: Т. Б. Сало

Т. М. Шемета