УХВАЛА
08 вересня 2025 року
м. Київ
справа № 691/6/23
провадження № 51-3453ск25
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                    ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Городищенського районного суду Черкаської області від 27 грудня 2024 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 01 квітня 2025 року, а також клопотання про поновлення строку касаційного оскарження,
встановив:
Не погоджуючись із зазначеними вище судовими рішеннями, засуджений після закінчення строку касаційного оскарження подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій порушив питання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Поважність причин пропуску цього строку скаржник обґрунтовує тим, що 17 січня 2025 року він був мобілізований до Збройних Сил України; участь в апеляційному розгляді не брав та не знав про розгляд апеляційним судом скарги прокурора; копію ухвали апеляційного суду не отримував і ознайомився з її змістом лише 11 липня 2025 року під час його затримання працівниками поліції.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, зокрема, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Перевіривши наведені у клопотанні причини пропуску засудженим строку на касаційне оскарження, Верховний Суд визнає їх поважними та вважає за необхідне поновити цей строк, оскільки доводи засудженого про його необізнаність із розглядом скарги прокурора апеляційним судом підтверджуються матеріалами провадження за скаргою, зокрема листом Городищенського районного суду Черкаської області та доданими до нього документами, зі змісту яких не вбачається, що ОСОБА_4 був повідомлений про судове засідання, призначене на 01 квітня 2025 року. Крім того, Суд враховує, що засуджений, звертаючись до суду касаційної інстанції діяв сумлінно без невиправданих затримок у часі.
Водночас, перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_4 на відповідність вимогам ст. 427 КПК, Верховний Суд дійшов висновку, що її подано без додержання приписів цієї статті.
Відповідно до ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються, зокрема, обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того,                           у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення (п. 4); вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції (п. 5). 
Насамперед колегія суддів зауважує, що засуджений у касаційній скарзі просить скасувати вирок Городищенського районного суду Черкаської області від 27 грудня 2024 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 01 квітня 2025 року                               і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Однак в обґрунтуваннях касаційної скарги засуджений ОСОБА_4 зазначив про необхідність задоволення касаційної скарги захисника, скасування ухвали апеляційного суду і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції, чим допустив суперечливість обґрунтувань касаційної скарги з її вимогами. Додатково Суд зауважує, що зі змісту касаційної скарги вбачається, що її подав засуджений, тому твердження скаржника щодо необхідності задоволення скарги захисника є помилковими.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що зі змісту касаційної скарги та судових рішень вбачається, що у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 307 та ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України.
Проте в обґрунтуваннях касаційної скарги щодо порушення права на захист ОСОБА_4 стверджує про ненадання « ОСОБА_5 » можливості захиститися та зазначає про непроведення слідчого експерименту щодо механізму нанесення тілесних ушкоджень та за його результатом - судово-медичної експертизи, а також безпідставне відхилення під час апеляційного розгляду клопотання захисника про дослідження доказів, що було обґрунтоване, зокрема необхідністю проведення слідчого експерименту щодо механізму заподіяння тілесних ушкоджень і призначення додаткової судово-медичної експертизи. Тобто у скарзі засуджений веде мову про порушення права на захист іншої особи ( ОСОБА_5 ) у провадженні щодо вчинення кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, що не було предметом розгляду у цій справі. Зі скарги незрозуміло, яким чином ці обґрунтування стосуються кримінального провадження й оскаржуваних судових рішень щодо ОСОБА_4 . Також незрозумілим в аспекті інкримінованих    ОСОБА_4 діянь (ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України) є його твердження щодо безпідставного відхилення апеляційним судом клопотання прокурора про допит, зокрема потерпілої.
Наведені вище обставини перешкоджають Верховному Суду встановити дійсну позицію скаржника щодо меж і, відповідно, результатів касаційного розгляду та перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження, оскільки суд касаційної інстанції згідно з ч. 2 ст. 433 КПК переглядає судові рішення в межах касаційної скарги.
Ураховуючи, що касаційна скарга засудженого не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення недоліків скарги, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Поновити засудженому ОСОБА_4 строк касаційного оскарження вироку Городищенського районного суду Черкаської області від 27 грудня 2024 року та ухвали Черкаського апеляційного суду від 01 квітня 2025 року.
Залишити без руху касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 і встановити строк п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                                  ОСОБА_3