П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/7396/23-а 
                                                          Головуючий у 1-й інстанції:  Левицький Василь Костянтинович 
Суддя-доповідач:  Сторчак В. Ю. 
17 листопада 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сторчака В. Ю. 
суддів:  Матохнюка Д.Б.  Граб Л.С. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернівецької митниці на додаткове рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маядо» до Чернівецької митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, 
В С Т А Н О В И В :
В провадженні суду перебувала справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Маядо" до Чернівецької митниці про визнання протиправним та скасування рішення.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 19.09.2024 № 600/7396/23-а, за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Маядо" до Чернівецької митниці про визнання протиправним та скасування рішення, адміністративний позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасувати рішення Чернівецької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA408000/2023/000399/2 від 23.08.2023.
Стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Маядо" за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької митниці Державної митної служби України судові витрати (судовий збір) в сумі 2684,00 грн.
Представником позивача подано до суду заяву, в якій просить постановити додаткове рішення, яким: стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю Маядо судові витрати, пов"язані з підготовкою справи до розгляду у сумі 1630,00 грн (судові витрати на залучення перекладача) за рахунок бюджетних асигнувань суб"єкта владних повноважень Чернівецької митниці.
Додатковим рішенням від 21 березня 2025 року стягнуто на користь ТОВ "Маядо" за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької митниці судові витрати, пов`язані із розглядом справи в сумі 1630,00 грн.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Враховуючи, що у справі міститься документальне підтвердження понесення позивачем судових витрат пов`язаних із залученням перекладача у розмірі 1630,00 грн, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність стягнути вказані витрати з Чернівецької митниці.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.
Частиною 1 ст. 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в т. ч.: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.
Згідно ч. 3 8 ст. 137 КАС України спеціаліст, перекладач, експерт отримують винагороду за виконані роботи (надані послуги), пов`язані із справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків.
У випадках, коли сума витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача, експерта або проведення експертизи повністю не була сплачена учасниками справи попередньо (авансом), суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом.
Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг).
У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з 3 ст. 143 КАСУ, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Разом з тим, колегією суддів встановлено, що така заява про стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з підготовкою справи до розгляду у сумі 1630,00 грн. не подавалась представником позивача як до ухвалення рішення у справі, так і протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Так, у поданому до суду позові в адміністративній справі №600/7396/23-а, ТОВ «Маядо» в частині понесених судових витрат вказано лише про витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.
При цьому встановлено, що заяву про стягнення з відповідача судових витрат, пов`язаних з підготовкою справи до розгляду у сумі 1630,00 грн. (за здійснення перекладу документів) шляхом винесення додаткового рішення, представником позивача подано до суду лише 04.03.2025, тобто з пропуском строку на її подання (враховуючи дату розгляду справи та прийняте рішення  19.09.2024).
З огляду на викладене слідує висновок, що представником позивача пропущено строк подання заяви про стягнення з відповідача судових витрат, пов`язаних з підготовкою справи до розгляду, передбачений ч. 7 ст. 139 КАС України.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово, зокрема у справах №904/5726/19, 924/196/19,904/1093/19 зазначала, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Зокрема, даний принцип має застосовуватися і у випадку визначення судом, яка норма підлягає застосуванню при розгляді поданої з пропущенням строку та інших вимог КАСУ заяви про ухвалення додаткового рішення, навіть якщо відповідачем не подано заперечення на вказану заяву. 
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява №65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, при вирішенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення, не дотримався процесуальних вимог КАС України та не врахував пропуск позивачем строку, визначеного ч. 7 ст. 139 КАС України. В свою чергу, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та дають правові підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.
У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Чернівецької митниці задовольнити.
Додаткове рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 березня 2025 року скасувати.
 Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Маядо" до Чернівецької митниці про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.  

Головуючий	 	 	Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Матохнюк Д.Б.    Граб Л.С.