УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
19 вересня 2025 року
м. Київ
справа № 451/2004/13-к
провадження № 51-3290 ск 24
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 21 травня 2025 року,
встановила:
Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 13 вересня 2024 року, задоволено частково клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 .
Стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 процесуальні витрати, пов`язані з наданням правової допомоги з кожного по 20 000 гривень.
В решті вимог - відмовлено. 
Не погоджуючись з вказаною ухвалою захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на вказане судове рішення.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 21 травня 2025 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а вищевказане рішення місцевого суду - без змін.
Потерпілий ОСОБА_4 звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд у касаційному порядку ухвали апеляційного суду.
Перевіривши доводи касаційної скарги та копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України касаційне оскарження судового рішення забезпечується у визначених законом випадках.
Судові рішення, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, зазначено в частинах 1, 2 ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі -КПК). Це стосується вироків та ухвал про застосування або відмову в застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, судових рішень апеляційного суду, постановлених щодо зазначених судових рішень місцевого суду, а також ухвал суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та ухвал апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім у випадках, передбачених КПК.
Питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за правилами розділу VIII КПК «Виконання судових рішень» і порядок їх вирішення врегульовано ст. 539 цього Кодексу, згідно з якою за наслідками розгляду відповідного клопотання (подання) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, установлених законом, суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку. Разом із тим, кримінальний процесуальний закон не передбачає касаційного порядку оскарження вказаних судових рішень.
Оскільки, оскаржуване потерпілим судове рішення постановлене в порядку ст.ст. 537, 539 КПК, тобто на стадії виконання вироку, а тому касаційний порядок їх оскарження кримінальним процесуальним законом не передбачений.
Така позиція узгоджується з правовим висновком, що містяться у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18 березня 2019 року (№ 756/9514/15-к).
Згідно з вимогами КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження в разі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 21 травня 2025 року стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_9                                                ОСОБА_2                                         ОСОБА_3