03.10.25
22-ц/812/1702/25
Справа № 487/4629/25 Головуюча у 1-й інстанції Карташева Т. А.
Провадження № 22ц/812/1702/25 Доповідачка в апеляційній інстанції Ямкова О. О.

П О С Т А Н О В А
 
Іменем України
3 жовтня 2025 року                                                 м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:
головуючої-судді: Ямкової О. О.,
суддів: Крамаренко Т. В.,  Локтіонової О. В.,  
розглянувши у спрощеному провадженні без повідомлення учасників цивільну справу
за апеляційною скаргою 
Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) 
«Миколаївська електропостачальна компанія» 
на ухвалу судді Заводського районного суду міста Миколаєва Карташевої Т. А., постановлену 31 липня 2025 року у приміщенні суду у місті Миколаєві зі складанням повного судового рішення, у справі
за заявою
ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія»
про видачу судового наказу про стягнення з 
ОСОБА_1 
заборгованості за послуги за спожиту електричну енергію, -

В С Т А Н О В И Л А: 

У липні 2025 року ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» звернулося з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію за період з липня 2024 по травень 2025 року в сумі 15 403 грн 39 коп.
9 липня 2025 року Заводським районним судом міста Миколаєва видано судовий наказ про стягнення на користь ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» зі ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію за період з липня 2024 по травень 2025 року в сумі 15 403 грн 39 коп.
29 липня 2025 року ОСОБА_1 звернулась з заявою про скасування судового наказу.
Ухвалою судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 31 липня 2025 року заяву ОСОБА_1 повернуто без розгляду з підстав її невідповідності вимогам статті 170 ЦПК України через не сплату заявницею судового збору.
Не погодившись з ухвалою судді, божниця ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просила її скасувати, посилаючись на хибність проведеного заявником розрахунку, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою осіб, а не за показами лічильника.
Ухвалами колегії суддів Миколаївського апеляційного суду з розгляду цивільних справ від 8 та 15 вересня 2025 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи у письмовому провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з наступного.
Повертаючи заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу без розгляду, місцевий суд виходив з того, що в порушення положень частини 5 статті 170 ЦПК України боржниця під час звернення з такою заявою не надала доказів сплати нею судового збору. Зазначене є підставою для повернення поданої заяви без розгляду, через її неналежне оформлення.
З таким висновком слід погодитися, оскільки він відповідає нормам процесуального права та обставинам справи.
Так, за положеннями частини 3 статті 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Тому судовий наказ відповідно до частини 1 статті 160 ЦПК України є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Тобто наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках на підставі поданої заяви особою, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника, але на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, що є особливою формою судового рішення.
В частині 1 статті 161 ЦПК України передбачено вимоги, за якими може бути видано судовий наказ. Зокрема, згідно пункту 3 частини 1 цієї статті судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
За наведеного та враховуючи спрощений вид наказного судового провадження, до форми та змісту заяви про видачу судового наказу (стаття 163 ЦПК України), як і до заяви про скасування судового наказу (стаття 170 ЦПК України) пред`являються відповідні вимоги, не дотримання яких тягне за собою повернення такої заяви без розгляду. 
Це, передусім, стосується відсутності у додатках до заяви про скасування судового наказу документу про сплату судового збору за її подачу (пункт1 частини 5 статті 170 ЦПК України). 
Якщо ж заява про скасування судового наказу подана з порушення вимог статті 170 ЦПК України, суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду (частина 6 статті 170 ЦПК України).
З матеріалів заяви ОСОБА_1 вбачається, що нею до суду подана заява про скасування судового наказу без додавання документу, що підтверджує сплату судового збору, або документу, який міг підтвердити наявність пільг у заявниці з його сплати.
Тобто боржницею подана заява про скасування судового наказу, яка за формою та змістом не відповідає вимогам частин 2-5 статті 170 ЦПК України, що є підставою для повернення такої заяви без розгляду у відповідності до частини 6 статті 170 ЦПК України.
За таких обставин висновок судді щодо повернення заяви без розгляду за цими підставами ґрунтується на процесуальному законі та є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення у цій справі без змін згідно до положень статті 375 ЦПК України. 
Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки є помилковим тлумаченням чинного процесуального законодавства та не впливають на обґрунтовані висновки судді.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 відстрочено сплату судового збору в розмірі 605 грн 60 коп. до розгляду справи по суті на підставі ухвали Миколаївського апеляційного суду від 8 вересня 2025 року, за наслідками розгляду поданої апеляції з боржниці на користь держави слід стягнути суму не сплаченого нею судового збору у відповідності до статті 141 ЦПК України. 
Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів 

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 31 липня 2025 - без змін. 
Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь держави 605 грн 50 коп. судового збору за перегляд справи в суді апеляційної інстанції.
Постанова набира є законної сили з дня її ухвалення, але у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, починаючи з цього дня як дати складення повного судового рішення.

Головуюча                                                 О. О. Ямкова        
Судді                                                                 Т. В. Крамаренко         
                                                                О. В. Локтіонова