ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2025 року	Львів	Справа № 380/16445/24 пров. № А/857/8616/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                          Ільчишин Н.В., 
суддів                                                             Гуляка В.В., Матковської З.М.,
розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року (судді Хоми О.П., ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження в м. Львів) у справі №380/16445/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі – відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі – відповідач 2) у якому просить визнати дії відповідача-2 щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправними та скасувати рішення № 133850015259; зобов`язати відповідача-1 зарахувати позивачу період роботи з 06.02.1996 по 29.10.2007 у ТзОВ «Бургаз» філії «Тюменьбургаз» до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2; зобов`язати відповідача-1 призначити і виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, передбачену Списком № 2, п.«б-з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.2 ч.2 ст.114 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 08.11.2023, з врахуванням довідок про заробітну плату від 20.02.2021 № 12/04-02/803, виданої архівним відділом міста Новий Уренгой та від 11.07.2008 № 17/5818, № 17/5819, які видані ТзОВ «Бурова компанія ВАТ «Газпром» філією «Тюменьбургаз».
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 133850015259 від 14.11.2023 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 06.02.1996 по 29.10.2007 на посаді водія першого класу на автомобілях всіх марок та вантажопідйомностей вахтово-експедиційним методом роботи у Виробничому об`єднані «Тюменьбургаз» у м.Новий Ургеной Крайньої Півночі до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 та повторно розглянути заяву від 08.11.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. 
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Згідно статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що позивач 08.11.2023 звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 п.«б-з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
До вказаної заяви були додані: Диплом серії НОМЕР_1 ; свідоцтво № НОМЕР_2 ; трудова книжка серії НОМЕР_3 ; довідка, що уточнює спеціальний стаж № 20/5961 від 17.07.2008; довідки про заробітну плату   №17/5818 від 11.07.2008 та № 17/5819   від 11.07.2008; повідомлення про сплату страхових внесків; архівні довідки № 21/04-02/802 від 20.02.2021, № 12/04-02/804 від 20.02.2021, №12/04-02/803 від 20.02.2021.
Як вбачається з диплому серії НОМЕР_1 , позивач навчався з 01.09.1981 по 24.07.1984 у Жидачівському ССПТУ № 49, згідно із записами у трудовій книжці серії НОМЕР_3 , з 10.07.1984 по 31.09.1984 працював водієм у колгоспі «Зоря комунізму», з 26.11.1984 по 12.11.1986 проходив строкову військову службу, з   09.03.1987 по 27.08.1988 працював водієм у Турківському лісгоспі, з 29.08.1988 по 02.02.1996 працював водієм 3 класу вахтово-експедиційним методом в Українській нафтогазоворозвідувальній експедиції глибокого буріння виробничого геологічного об`єднання «ЗахУкргеологія» у Ямало-Ненецькому окрузі, яке 27.05.1994 перетворено в АТ закритого типу «Компанія УкрСибнафтогазгеологія», з 06.02.1996 по 29.10.2007 працював водієм першого класу на автомобілях всіх марок та вантажопідйомностей вахтово-експедиційним методом роботи у Виробничому об`єднані «Тюменьбургаз» у м.Новий Ургеной Крайньої Півночі, з 05.10.2010 зареєстрований фізичною особою-підприємцем.
Згідно з довідкою, що уточнює спеціальний стаж № 20/5961 від 17.07.2008, видана ТзОВ «Бурова компанія ВАТ «Газпром» філією «Тюменьбургаз», ОСОБА_1 дійсно працював на Автотранспортному підприємстві Виробничого об`єднання «Тюменьбургаз», тепер Управління технологічного транспорту і спеціальної техніки філіалу «Тюменьбургаз» ТзОВ «Бургаз», яке знаходилось і знаходиться тепер у м.Новий Ургеной на території Ямало-Ненецького автономного округу Тюменської області, що віднесено до районів Крайньої Півночі, з 06.02.1996 (нак.№ 28-к від 06.02.1996) по 29.10.2007 (нак.№ 5630-к від 25.10.2007), працював водієм 1 класу, вахтово-експедиційним методом – повний робочий день; в особливих умовах: Крайня Північ. 
За принципом екстериторіальності заяву позивача передано для розгляду до ГУ ПФУ у Івано-Франківській області, яке прийняло рішення № 133850015259 від 14.11.2023 про відмову у призначенні пенсії. Рішення обґрунтоване тим, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, згідно із записами у трудовій книжці серії НОМЕР_3 від 09.03.1987 до страхового стажу не зараховано період роботи з 01.01.1992 по 29.10.2007 на території російської федерації, оскільки з 01.01.2023 росія припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.
Позивач не погоджуючись з таким рішенням відповідача 2, звернувся до суду з даним позовом.
Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до визначення, яке міститься у статті 1 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Згідно статті 1 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина 1 статті 24 Закону № 1058-IV).
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною першою статті 10 Закону № 1058-IV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Згідно частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Згідно ч.1 ст.114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.
Згідно абз.1 пункту 1 частини 1 статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Таким чином, правовою підставою для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV є набуття нею відповідного стажу при виконанні робіт, передбачених Списком № 2.
Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383). Згідно з пунктом 10 цього Порядку № 383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.
Пунктом 3 Порядку № 383 визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Стосовно відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю у нього необхідного загального страхового стажу, передбаченого Законом № 1058-IV, по причині незарахування до загального страхового стажу позивача періоду роботи на території російської федерації з 06.02.1996 по 29.10.2007 у ТзОВ «Бургаз» філії «Тюменьбургаз» у зв`язку із припиненням участі з 01.01.2023 росії в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, суд виходить з такого.
Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII     (далі - Закон № 1788-ХІІ), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі -   Порядок № 637).
Пунктами 1, 2 Порядку № 637 визначено, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 06.02.1996 по 29.10.2007 працював водієм першого класу на автомобілях всіх марок та вантажопідйомностей вахтово-експедиційним методом роботи у Виробничому об`єднані «Тюменьбургаз» у м.Новий Ургеной.
Згідно до чинного пенсійного законодавства, однією з умов зарахування певної роботи зі шкідливим і важкими умовами праці до пільгового стажу є підтвердження зайнятості особи у шкідливих умовах праці протягом повного робочого дня.
Разом з тим, трудова книжка, яка надана позивачем, не підтверджує його зайнятість на відповідній роботі протягом повного робочого дня.
Відповідно до абз.1 пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Згідно вимог Порядку № 637 позивачем при зверненні до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 долучено довідку, що уточнює спеціальний стаж № 20/5961 від 17.07.2008, видана ТзОВ «Бурова компанія ВАТ «Газпром» філією «Тюменьбургаз», у якій йдеться про постійну зайнятість на відповідних посадах, передбачених Списком №2.
Частиною 2  статті 4 Закону № 1058-IV врегульовано, що якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.
Україна 13.03.1992 стала учасником Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від (далі - Угода).
Згідно статті 1 Угоди, пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.
Відповідно до статті 5 Угоди ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.
Дія цієї угоди розповсюджувалася на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держав-учасниць угоди.
Згідно статті 6 Угоди призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.
Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
Відповідно до статті 11 зазначеної Угоди, необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.
Цією Угодою визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при призначенні пенсії.
Згідно абзаців 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14.01.1993, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.
Аналіз вищенаведених норм вказує на те, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, враховуються при встановленні права на пенсію. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.
Україна вийшла з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 у м. Москві, на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 1328 від 29.11.2022 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення». Вказана постанова набрала чинності 02.12.2022.
Колегія суддів вважає, що до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України №1328 від 29.11.2022     Україна, як держава - учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно з Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.
Верховна Рада України 01.12.2022 прийняла  Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року»     № 2783-IX (далі -Закон № 2783-IX), який набрав чинності 23.12.2022 і яким постановила зупинити у відносинах з російською федерацією та республікою Білорусь дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої     Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого     Законом України від 3 березня 1998 року № 140/98-ВР.
Суд зазначає, що відповідно до  статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Верховний Суд у постанові від 19.06.2018 у справі № 820/5348/17 зазначив, що розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу закону (крім випадків, якщо у самому     законі     не визначений інший порядок), що узгоджується з принципом правої визначеності.
Положення     Закону № 2783-IX     підлягають застосуванню щодо правовідносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто з 23.12.2022, а положення Постанови № 1328 з 02.12.2022.
Тому при прийнятті рішення щодо зарахування чи відмови в зарахуванні страхового стажу певних періодів роботи, орган Пенсійного фонду повинен враховувати норми законодавства України, в сукупності з нормами законів тієї країни, на території якої працювала в спірний період роботи особа, яка звернулась за призначенням пенсії або ж перерахунком пенсії.
Міністерство юстиції України своїм повідомленням від 10.01.2023, яке було опубліковано у Офіційному віснику України від 10.01.2023, підтвердило припинення Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 для України з 19.06.2023.
Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 підлягає застосуванню при зарахуванні спірного стажу роботи позивача в рф, оскільки вказана Угода була чинною на момент виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до пункту 2 статті 13 названої Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.
Згідно частини 3 статті 23 Загальної декларації прав людини, пункту 4 частини 1 Європейської соціальної хартії та статті 46 Конституції України працівники у старості мають право на пенсію, що є основним джерелом існування, яка має забезпечувати достатній життєвий рівень.
При обставинах, що склались у зв`язку з повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України та військовою агресією щодо громадян України, відповідачем не може бути відмовлено у врахуванні при обчисленні розміру пенсії заробітної плати (доходу) позивача за періоди роботи у російській федерації.
Як вбачається з записів в трудовій книжці серії НОМЕР_3 від 09.03.1987 ОСОБА_1 у період з 06.02.1996 по 29.10.2007 працював у російській федерації, що не заперечується сторонами у справі.
Періоди роботи позивача на території російської федерації підтверджується довідкою, що уточнює спеціальний стаж № 20/5961 від 17.07.2008, яка видана ТзОВ «Бурова компанія ВАТ «Газпром» філією «Тюменьбургаз».
З урахуванням спірних періодів у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наявний страховий стаж, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Однак, відповідачем-2 вказані вимоги щодо доказування правомірності своїх дій не виконано. 
Судом першої інстанції вірно зазначено, що рішення ГУ ПФУ в Івано-Франківській області про відмову в призначенні позивачу пенсії від 14.11.2023 № 133850015259 не відповідає визначеним частиною 2 статті 2 КАС України критеріям до такого роду рішень і чинному пенсійному законодавству, порушує право позивача на пенсійне забезпечення, тому таке рішення слід визнати протиправним та скасувати, також слід скасувати рішення від 14.11.2023 № 133850015259, підлягає задоволенню і позовна вимога щодо зобов`язання відповідача-1 зарахувати позивачу період роботи з 06.02.1996 по 29.10.2007 у ТзОВ «Бургаз» філії «Тюменьбургаз» до пільгового стажу роботи за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи
Колегія суддів звертає увагу, що оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивачем не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не переглядається.
У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. 
Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
Крім цього, у контексті оцінки решти доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області – залишити без задоволення.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року у справі №380/16445/24 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. В. Ільчишин 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	З. М. Матковська  	
Повне судове рішення складено  27.10.25