ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/13595/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Могила А.Б.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  20 жовтня 2025 року                                                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:                                        
Судді-доповідача:                                                                                               Кузьмишиної О.М.,
суддів:                                                                                                                        Грибан І.О., Карпушової О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської митниці на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Інструменту Україна» до Київської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості,
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Світ Інструменту Україна» звернулось до суду з адміністративним позовом до Київської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 13.01.2021 №UA100310/2021/000003/2.
Позов мотивовано тим, що Київською митницею 13.01.2021 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA100310/2021/000003/2, яке стосувалося позицій №№6/1, 7/1, 8/1, 12/1, 26/1, 29/1, 30/1, 37/1, 41/1, 45/1, 48/1, 49/1, 58/1, 59/1, 62/1, 70/1, 72/1, 74/1 задекларованого товару. Внаслідок збільшення митної вартості вказаних товарів сума митних платежів, які підлягають сплаті позивачем збільшилася на: мито - 9082,75 грн, ПДВ - 31036,85 грн. Позивач вважає прийняте відповідачем рішення протиправним.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 травня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Київська митниця звернулася до Шостого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції від 14 травня 2025 року та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.     
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права, зокрема в частині офіційного з`ясування всіх обставин справи, що мають значення для справи, а також оцінки наявних у ній доказів, внаслідок чого прийнято неправомірне рішення, яке підлягає скасуванню.
Апелянт вважає висновки суду першої інстанції необґрунтованими та помилковими, оскільки: 
-    судом першої інстанції не приділено уваги до певних аргументів, що надавалися відповідачем, що є відповідними порушеннями;
-    декларантом до митного оформлення не надано всіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товарів та документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості;
    -        документи подані для підтвердження митної вартості товару відповідно до статті 53 Митного кодексу України, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2025 та від 07.08.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.     
Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 01.12.2019 між ТОВ «Світ Інструменту Україна» (покупець) та MATRIZE Handels-GmbH, Китай (продавець) укладено контракт № CHN-MIU/137/011219, за умовами якого продавець продає, а покупець купує на умовах FOB Шанхай згідно        Інкотермс-2010        товари-інструменти, найменування, кількість, ціна вартість яких вказана в інвойсах.
Згідно з п.5.2 контракту покупець здійснює оплату протягом 180 календарних днів після відвантаження товару. Відповідно до п. 10.1 контракту, покупець здійснює страхування партії товарів, відправлених згідно замовлення, за своїм розсудом і за свій рахунок.
На імпортовану в рамках контракту № CHN-MIU/137/011219 від 01.12.2019 партію товару позивач подав до Київської митниці Держмитслужби в електронному вигляді митну декларацію №UA100310/2021/400380 на товари за 76 позиціями з визначенням митної вартості товарів за основним методом - ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).
На підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного методу її визначення позивачем подано до митного органу разом із митною декларацією наступні документи: контракт № CHN-MIU/137/011219 від 01.12.2019, договір №KH 108 FS від 01.07.2018 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів, прайс-лист, довідку про вартість транспортних витрат від 12.01.2021.
Під час проведення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, заявлених за митною декларацією №UA100310/2021/400380, митним органом на підставі статті 54 Кодексу та Методичних рекомендацій встановлено, що документи, які подані декларантом не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості.
На вимогу митного органу декларантом надано договір про надання транспортно-експедиційних послуг, договір про надання послуг з перевезення автомобільним транспортом від 05.01.2015 №КH 36FS, укладений між ТОВ "Олимп А.С." та ДП "Кюне і Нагель", копію рахунку-фактури транспортних витрат від 11.01.2021 №12024914, складений ДП "Кюне і Нагель", заявку від 02.11.2020 №22, платіжні доручення за попередні оплати.
Митним органом, за результатами аналізу поданої декларантом позивача до митного оформлення МД та долучених документів, 13.01.2021 прийнято рішення №UA100310/2021/000003/2 про коригування митної вартості товарів, яким визначено митну вартість товарів за резервним методом.
Прийняття відповідачем оскаржуваного рішення мотивовано відсутністю в документах наданих декларантом всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
У графі 33 вищевказаного рішення "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначено таке: «під час здійснення контролю митної вартості за митною декларацією від 12.01.2021 №UA100310/2021/400380 встановлено, що документи, які подані декларантом ТОВ "УТС" для підтвердження заявленої митної вартості товару не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості (відомості не підтверджено документально). Зокрема, у графі 20 митної декларації відповідно до інвойсу від 09.11.2020 № 20-1022-K137 та контракту від 01.12.2019 №CHN-MIU/137/011219 задекларовано умови поставки FOB - NINGBO (Китай). Відповідно до положень Інкотермс -2010, при умовах поставки FOB, продавець повинен доставити товар до порту призначення та завантажити його на судно. Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів. Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 "Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення", для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: - рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. Також, відповідно до статті 9 Закону України від 01.07.2004 №1955-IV "Про транспортно-експедиторську діяльність" договір транспортного експедирування укладається обов`язково у письмовій формі та умови договору визначаються за угодою сторін. Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади. Наголошено про право митного органу щодо потреби в уточненні будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей митної оцінки, визначене статтею 17 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, яка є невід`ємною частиною Угоди про застосування Світової організації торгівлі. Для підтвердження витрат на транспортування декларантом надано довідку про вартість транспортно - експедиційних послуг до митного кордону України від 11.01.2021 № б/н, видану ДП "Коне і Нагель". За результатами опрацювання даних документів встановлено наступне.
Зазначений документ виданий ДП "Кюне і Нагель". В той же час згідно даних, зазначених в коносаменті від 13.11.2020 № 4359-0177-010.032 перевізником товару є "Blue Anchor Line". Тобто відбулося залучення третіх осіб. Підприємство, яке надало документи для підтвердження транспортних витрат повинно однозначно ідентифікуватися перевезення оцінюваного товару. Однак, документи, передбачені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 та які видані суб`єктами господарювання, що залучалися безпосередньо до виконання договору транспортного експедирування не надавалися. У графі 11(а)ДМВ зазначено про відсутність оплати роялті та інших ліцензійних платежів стосовно товарів. Разом з тим згідно із даними всесвітнього ресурсу інтелектуальної власності wipo.int торгівельна марка МТХ та інші є зареєстрованими, отже, можливо відсутні дані щодо врахування складової митної вартості передбаченої п.3 частини 10 статті 58 МКУ, також, заявник торговельних марок відповідно до ресурсу має іншу адресу ніж заявлена. Також довідка про вартість транспортно-експедиційних послуг від 12.01.2021 № б/н містить відомості щодо вартості морського фрахту без переліку додаткових витрат, які понесені під час транспортування та які можуть включатися до митної вартості товару.
Також, декларантом не надано відомостей щодо чисельних значень складових митної вартості, а саме витрат на страхування вантажу. Пунктом 10.1 контракту від 01.12.2019 № CHN- MIU/137/011219 передбачено «Покупець здійснює страхування кожної партії товарів, виправлених згідно із замовленням, на свій розсуд і за свій рахунок», однак до митного оформлення страхового полісу декларантом не надано. Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Враховуючи положення статей 8 та 9 Конституції України, статті 1 Митного кодексу України, статті 17 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року та рекомендацій представників Європейської Комісії щодо залучення Інструменту технічної допомоги та обміну інформацією (TAIEX), митний орган має право упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей митної оцінки під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару та зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товару шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Крім того, відповідно до інформації, яка містися в мережі інтернет, у митного органу є підстави вважати, що існує взаємозв`язок між продавцем і покупцем. Зазначені обставини не дають можливості митному органу декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі. У зв`язку з вищенаведеним, відповідно до статті 53 Митного Кодексу України необхідне подання протягом 10 календарних днів наступних основних та додаткових документів (за наявності):1) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) транспортні (перевізні) документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, передбачені положеннями наказу №599, зокрема договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається та рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 4) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 5) виписку з бухгалтерської документації; б) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 7) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів у разі їх наявності; 8) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 9) довідкову інформацію, щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 10) розрахунок ціни (калькуляцію). Відповідно до статті 254 Митного кодексу надати переклад українською мовою наданої копії експортної декларації країни відправлення. Також, декларанта повідомлено, що відповідно до ч.6 ст.53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. На запит митного органу про надання додаткових документів декларантом ТОВ "УТС" Свиридюк О.М надано договір про надання транспортно-експедиційних послуг договір про надання послуг з перевезення автомобільним транспортом від 05.01.2015 №KH 36FS, укладений між ТОВ "Олимп А.С." та ДП "Кюне і Нагель", копію рахунка - фактури транспортних витрат від 11.01.2021 №12024914, складений ДП "Кюне і Нагель", заявку від 02.11.2020 №22, платіжні доручення за попередні оплати. За результатами опрацювання даних документів встановлено наступне. Документи, які визначають транспортні витрати, видані ТОВ "Кюне і Нагель". В той же час згідно даних, зазначених в коносаменті від 13.11.2020 №4359-0177-010.032. Тобто відбулося залучення третіх осіб. Підприємство, яке надало документи для підтвердження транспортних витрат повинно однозначно ідентифікуватися з підприємством, що здійснило перевезення оцінюваного товару. Однак, документи, передбачені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 та які видані суб`єктами господарювання, що залучалися безпосередньо до виконання договору транспортного експедирування не надавалися. Згідно з п.2.1 договору на транспортно-експедиторське обслуговування від 01.07.2018 №KH 108FS передбачено, що клієнт організовує перевезення вантажів морським та залізнично/автомобільним транспортом, що є частиною морського перевезення, включаючи організацію перевалки і зберігання вантажів і контейнерів та інші операції, необхідні для виконання доручення клієнта. Декларантом надана заявка від 02.11.2020 №21 до договору транспортного експедирування №KH108FS від 01.07.2018, але вона не містить жодної інформації про доручення клієнта, як це передбачено вищезазначеним договором. Декларантом не надані доручення, акт виконаних робіт чи додаткові угоди до вищезазначеного договору. Копія митної декларації країни відправлення №310120200516663647 від 11.11.2020, яка додатково надіслана декларантом разом з митною декларацією не може бути прийнята митницею до уваги, тому що декларантом не надано її переклад відповідно до статті 254 Митного кодексу, що унеможливлює співставити інформацію про товар, зазначений в такій декларації інформації, яку внесено декларантом до МД. Прайс-лист від 01.12.2019 MATRIZE Handels GmbH не містить умов, достатніх будь-якому покупцю для здійснення замовлення: а саме: телефонів та інтернет адреси для швидкого зв`язку, об`єму мінімальної партії товару, умов оплати та можливих знижок, термінів поставки та інше, отже прайс-лист не може бути використаний для підтвердження заявленої митної вартості. Крім того, враховуючи можливість передбачену пунктом 6.1 наданого контракту від 01.12.2019 №CHN-MIU/137/011219 прайс-лист завірений ТПП країни відправлення не надавався. Зазначимо, що декларантом не надано виписку з бухгалтерської документації, що розкриває числове значення сплачених (або підлягаючих сплаті) сум платежів на підставі угоди між MATRIZE Handels-Gmbh та ТОВ "Світ Інструменту Україна". Разом з тим, декларантом не надано банківських платіжних документів та/або виписку з бухгалтерської документації, що розкриває розрахунки з продавцем по Контракту. Надані декларантом платіжні доручення за попередні оплати прийняті митним органом до уваги, але вони не можуть бути підставою для визнання митної вартості, яка міститься в МД, поданої до митного оформлення. Згідно зі статтею 17 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (далі - ГАТТ), ніщо не повинно тлумачитися так, що обмежує або ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей митного оцінювання. Разом з тим, за наданими декларантом документами неможливо упевнитися в істинності або точності складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Листом від 13.01.2021 №13 декларант повідомив, що більше ніяких додаткових документів він надати не може. Таким чином, причинами, через які заявлену декларантом митну вартість неможливо визнати є: - неподання декларантом всіх запрошених документів; - відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, зокрема вартість транспортування. Враховуючи, що декларантом не надано інших документів, які спростовують наведені у запиті розбіжності щодо складових митної вартості, надані декларантом документи вважаються такими, які не містять інформації щодо складових митної вартості. Таким чином не виконані умови частини 2 статті 53, частин 2, 10 статті 58 Кодексу, в частині відсутності об`єктивної, документально підтвердженої інформації щодо складових митної вартості. Також, за результатами перевірки об`єктивності ціни товарів на підставі п. 2.5 Методичних рекомендацій, затверджених наказом Державної фіскальної служби від 11.09.2015 №689 встановлено, що заявлені рівні митної вартості значно нижчі за ціни подібних товарів, що також викликає сумніви у дійсності ціни товарів. Відповідно до частини 2 статті 58 Кодексу, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. Також, положеннями частини 6 статті 54 Кодексу встановлено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю, якщо заявлені неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, або заявлені відомості містять розбіжності та не містять всіх складових митної вартості, необхідних при її обчислені, а також коли декларантом не подано документів згідно із переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-3 статті 53 Кодексу, а також у разі відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості чи відомостей щодо ціни яка сплачена або яка підлягає сплаті. У зв`язку із зазначеним, керуючись положеннями вищезазначених статей Кодексу, використання заявленого декларантом методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) відповідно до статті 58 Кодексу не можливо. На підставі п.4 ст. 57 МКУ з декларантом проведено консультацію з метою визначення основи вартості згідно з положеннями ст.59 і 60 МКУ. Обґрунтування застосування методів визначення митної вартості. Відповідно до частини 2 статті 58 Кодексу метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не застосований у зв`язку з відсутністю вартості операції з ідентичними товарами за ціною угоди, прийнятої митним органом, з дотриманням умов, зазначених у статті 59 Кодексу. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не застосований у зв`язку з відсутністю вартості операції з подібними (аналогічними) товарами за ціною угоди, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього, та прийнятої митним органом, з дотриманням умов, зазначених у статті 60 Кодексу. Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не застосований у зв`язку з відсутністю ціни, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до положень статті 62 Кодексу. Метод визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) не застосований у зв`язку з відсутністю наданої виробником товарів, що оцінюються, або від його імені інформації про їх вартість з дотриманням умов, зазначених у статті 63 Кодексу. Враховуючи неможливість застосування попередніх методів, митна вартість визначена із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Кодексу з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, яка щонайбільшою мірою ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях подібних за характеристиками товарів, оформлених за митними деклараціями: товар 6 від 18.12.2020 №UA500150/2020/210989 (митна вартість із розрахунку 3,32 дол. США /кг), товар 7 від 11.11.2020 №UA500020/2020/234626(митна вартість із розрахунку 7,52 дол. США/кг), товар 8 від 17.12.2020 №UA500020/2020/238757 (митна вартість із розрахунку 3,64 дол. США/кг), товар 12 від 16.12.2020 №UA500020/2020/238683(митна вартість із розрахунку 1,62 дол. США/кг), товар 26 від 27.10.2020 №UA500020/2020/232350 (митна вартість із розрахунку 3,58 дол. США/кг), товар 29 від 10.12.2020 №UA5000020/2020/237968(митна вартість із розрахунку 252 дол. США/кг), товар 30 від 21.12.2020 №UA205050/2020/238458 (митна вартість із розрахунку 2,52 дол. США/кг), товар 37 від 21.12.2020 №UA500020/2020/239256 (митна вартість 13 розрахунку 2,52 дол. США/кг), товар 41 від 27.10.2020 №UA110150/2020/17789(митна вартість із розрахунку 3,58 дол. США/кг), товар 45 від 16.12.2020 №UA500020/2020/238702(митна вартість із розрахунку 3,58 дол. США/кг), товар 48 від 16.12.2020 №UA500500/2020/521146 (митна вартість із розрахунку 4,08 дол. США/кг), товар 49 від 13.12.2020 №UA205050/202/60642 (митна вартість із розрахунку 1,90 дол. США/кг), товар 58 від 12.01.2021 №UA500490/2021/339 (митна вартість із розрахунку 2,02 дол. США/кг), товар 59 від 21.11.2020 №UA500020/2020/235796 (митна вартість із розрахунку 2,02 дол. США/кг), товар 62 від 22.12.2020 №UA500500/2020/522529 (митна вартість із розрахунку 3,52 дол. США/кг), товар 70 від 22.12.2020 №UA500020/2020/238329 (митна вартість із розрахунку 4,02 дол. США/кг), товар 72 від 10.11.2020 №UA500500/2020/514676(митна вартість із розрахунку 2,42 дол. США/кг), товар 74 від 10.12.2020 №UA500150/2020/210575(митна вартість із розрахунку 2,42 дол. США/кг)».
Товариство з обмеженою відповідальністю «Світ Інструменту України» не погодившись з рішенням Київської митниці вважаючи, що даним рішенням порушуються його права і обов`язки, звернулось до суду за захистом своїх прав.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що митний орган, лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.
Суд зазначив, що у процедурах митного контролю за митною вартістю товару предметом декларування є ціна товару та інші складові вартості товару. Умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку з цим бути підставою для відмови у визначенні митної вартості. 
Вимогами чинного законодавства не передбачено обов`язку надання документів безпосереднім перевізником та додаткових витрат понесених експедитором.  Суд звернув увагу, що факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування відповідачем, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не можуть слугувати підставою для відмови в митному оформленні товару.
Висновок у спірному рішенні про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору та за рівнем, визначеними декларантом, не є доведеним, а відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не вказав, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені     Конституцією     та законами України.
Відповідно до     статті 1 Митного кодексу України     законодавство України з питань митної справи складається з     Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього     Кодексу     та інших законодавчих актів.
Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим  кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.
За змістом частини першої статті 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Статтею 248 Митного кодексу України встановлено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Згідно зі статтею 49 митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Статтею 50 Митного кодексу України визначено цілі використання відомостей про митну вартість товарів, згідно якої відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Відповідно до частини першої  статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього  Кодексу.
Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому     розділом VIII цього Кодексу     та цією главою (частина перша     статті 52 Митного кодексу України).
Відповідно до вимог частини другої статті 52 Митного кодексу України, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Згідно з частинами першою, другою  статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій     статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною третьої статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України закріплено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Отже, митні органи за наявності відповідних підстав та в установлений законом спосіб мають право здійснювати перевірку правильності визначення декларантом митної вартості товарів, які він переміщує через митний кордон України.
Така перевірка може здійснюватися, зокрема шляхом звернення до декларанта з вимогою надати додаткові документи, перелік яких визначений частиною третьою     статті 53 Митного кодексу України.
Водночас частиною п`ятою статті 53 Митного кодексу України встановлено заборону вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує право митного органу вимагати такі документи та вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього             Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей             59 і  60  цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Колегія суддів звертає увагу на те, що пріоритетним до застосування є саме основний метод. Це, у свою чергу, обумовлює необхідність, у випадку наявності достатніх підстав, застосовувати в першочерговому порядку основний метод визначення митної вартості товару.
Згідно частини першої статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. 
Щодо визначених в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів (графа 33 - обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, оформлені у додатковому повідомленні митного органу) підстав його прийняття, суд зазначає, що графа 33 оскаржуваного рішення від 13.01.2021 №UA100310/2021/000003/2 не містить жодних відомостей та не відповідає вимогам ч.ч. 1-3 ст. 55 Митного кодексу України, вимогам Розділу II «Графа 33» Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 (далі - Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів).
Таким чином, відповідач порушив вищевказані законодавчі вимоги щодо форми рішення, а у графі 33 не вказав жодної підстави для його прийняття. 
При цьому, з матеріалів справи вбачається, що підстави коригування митної вартості товарів викладені відповідачем в електронному повідомленні, яким окремо викладені відомості, які мають бути у ній зазначені (т.1, а.с. 275-276).
Разом з тим, виклад графи 33 рішення про коригування митної вартості в окремому електронному повідомленні не відповідає наведеним вище вимогам Митного кодексу України та Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, які прямо визначаються, що вказана графа має містити обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, оформлені у додатковому повідомленні митного органу.
Верховний Суд у постановах від 9 вересня 2020 року (справа №400/3133/18), від 8 лютого 2019 року (справа № 825/648/17) вказував, що Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, передбачають, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" має містити, окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів. 
Відтак, оскільки такий розділ оскаржуваного рішення не містить наведених відомостей, вбачається, що воно не має відомостей про обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості.
На цій підставі суд визнає оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару безпідставним.
Суд звертає увагу на те, що для підтвердження заявленої митної вартості до митної декларації №UA100310/2021/400380 подано до митного органу разом із митною декларацією наступні документи: 
- контракт № CHN-MIU/137/011219 від 01.12.2019;
- договір №KH 108 FS від 01.07.2018 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів;
-  прайс-лист;
- довідку про вартість транспортних витрат від 12.01.2021.
Окрім того, на вимогу митного органу декларантом надано договір про надання транспортно-експедиційних послуг, договір про надання послуг з перевезення автомобільним транспортом від 05.01.2015 №КH 36FS, укладений між ТОВ "Олимп А.С." та ДП "Кюне і Нагель", копію рахунку-фактури транспортних витрат від 11.01.2021 №12024914, складений ДП "Кюне і Нагель", заявку від 02.11.2020 №22, платіжні доручення за попередні оплати (т.1, а.с.51-55).
Таким чином, позивачем на підтвердження складової митної вартості у вигляді ціни товару та транспортних витрат за межами території України подані всі необхідні документи, передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України. 
Водночас відповідачем в оскаржуваному рішенні не визначено обґрунтованих сумнівів щодо змісту наданих ТОВ «Світ Інструменту Україна» документів, що виключає підстави для неприйняття вказаних документів або сумнівів в їх достовірності. 
За таких підстав та враховуючи, що будь-яких доведених підстав для коригування митної вартості товару оскаржуване рішення не містить, суд дійшов висновку, що подані декларантом документи слід вважати належними та достатніми для підтвердження та визначення митної вартості товару за ціною договору. 
Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.
Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Така позиція суду узгоджується із обов`язковою для врахування практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема у його постанові від 04 квітня 2018 року по справі № 826/27058/15 (№К/9901/35148/18).
Ненаведення митницею в рішеннях про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішень щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Отже, сам факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.
Відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростував зміст інвойсу, у тому числі будь-яких відомостей про отримання від компетентних органів країни продавця інформації щодо відчуження позивачу товару продавцем.
Так, судом першої інстанції правильно встановлено, що митним органом не враховано умов зовнішньоекономічного контракту №CHN-MIU/137/011219 від 01.12.2019, яким визначено, що покупець здійснює оплату 100% вартості відправленої партії товарів протягом 180 календарних днів після відвантаження, підтвердженого копіями відвантажувальних документів. В даному випадку товар було відвантажено продавцем на борт судна 13.11.2020, що підтверджується коносаментом №4359-0177-010.032, отже станом на дату декларування товару 12.01.2021 строк оплати не настав.
У процедурах митного контролю за митною вартістю товару предметом декларування є ціна товару та інші складові вартості товару. Умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку з цим бути підставою для відмови у визначенні митної вартості.
Щодо доводів апелянта про не підтвердження позивачем витрат на транспортування суд зазначає, що згідно з частиною десятою статті 58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), зокрема: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
На підтвердження витрат на транспортування позивачем наданий транспортний документ - коносамент (Bill of Lading) № 4359-0177-010.032 від 13.11.2020. На підтвердження вартості перевезення позивачем надано договір про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів № KH 108 FS від 01.07.2018, укладений між ТОВ «Світ Інструменту Україна» та ДП «Кюне і Нагель», додаток № 1 від 01.07.2018 до договору транспортного експедирування № KH 108 FS від 01.07.2018, довідку про вартість транспортно-експедиційних послуг від 12.01.2021, видану ДП «Кюне і Нагель», згідно з якою витрати на перевезення (морський фрахт) склали 67 404, 06 грн. В подальшому позивачем надано відповідачу додатково заявку № 22 від 02.11.2020 до договору транспортного експедирування № KH 108 FS від 01.07.2018 та рахунок-фактуру від 11.01.2021 № 12024914.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що вказані документи не містили суперечностей та є належними документами на підтвердження витрат на перевезення.
Серед інших підстав для неприйняття заявленої митної вартості в оспорюваному рішенні Київської митниці вказано, що декларантом ТОВ «Світ інструменту Україна» не надано відомостей щодо чисельних значень складових митної вартості, а саме витрат на страхування вантажу.
Так, умовами пункту 10.1 контракту передбачено, що здійснення страхування відбувається на розсуд позивача як покупця, тобто є правом, а не обов`язком.
Позивачем страхування товару не здійснювалось і про вказану обставину повідомлено митний орган при декларуванні шляхом подання довідки ДП «Кюне і Нагель» про вартість транспортно-експедиційних послуг від 12.01.2021.
Враховуючи, що страхування товару не здійснювалось, і позивачем подано про це довідку, у ТОВ «Світ інструменту Україна» був відсутній обов`язок надавати страхові документи.
Митний орган як на одну з підстав для коригування митної вартості товару вказав на відсутність оплати роялті та інших ліцензійних платежів стосовно товарів.
Суд першої інстанції зазначив, що у даному випадку, слід виокремити, чи мало включатися за умовами договору роялті/ліцензійний платіж за користування торгівельної марки до митної вартості чи ні, виходячи з умов договору/контракту, натомість, питання сплати/несплати таких платежів у силу вимог законодавства за умови не передбачення цих умов в договорі, не є предметом розгляду даного спору та не ставить у залежність висновок про недоведення декларантом складових митної вартості імпортованого товару.
Так, відповідно до матерівлів справи, в контракті № CHN-MIU/137/011219 від 01.12.2019 відсутня інформація про наявність ліцензійних платежів, що згідно з нормами міжнародного права та статті 58 Митного кодексу України, свідчить про те, що ліцензійні платежі відсутні.
З приводу не надання декларантом до митного оформлення доказів на підтвердження наявності/відсутності сплати ліцензійних платежів за користування торгівельною маркою МТХ, за умовами договору та про що наголошував позивач, вказані платежі не включені до митної вартості, позивач такі платежі не сплачував, доказів зворотного відповідачем в жодному з документів не надано, з огляду на що, посилання відповідача на ці обставини, як підстави для коригування митної вартості є необґрунтованими та такими, що суперечать Митному кодексу України, в якому передбачено, що до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант включає ліцензійні платежі, якщо це є умовою продажу оцінюваних товарів.
Колегія суддів критично ставиться до інших виявлених апелянтом недоліків у документах, наданих позивачем та які не належать до документів, які підтверджують митну вартість товару, адже виявлені недоліки не можуть спростовувати заявлений позивачем рівень митної вартості товару, який підтверджується наданими належними та допустимими доказами, які не викликають у суду сумнівів у достовірності визначеної позивачем митної вартості товару.
Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору апелянтом не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої позивачем митної вартості товару судом не встановлено.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність та наявність підстав для скасування рішення Київської митниці     від 13.01.2021 №UA100310/2021/000003/2 про коригування митної вартості товарів, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
З огляду на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів наведених в апеляційній скарзі.
За правилами статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                                                                                                                                                                             
Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Київської митниці -  залишити без задоволення.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 травня 2025 року у справі №640/13595/21 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач                                                                                               О.М.Кузьмишина

Судді                                                                                                                      І.О.Грибан

                                                                                               О.В.Карпушова