УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №278/5508/24 Головуючий у 1-й інст. Мокрецький В. І. 
Номер провадження №33/4805/734/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника – адвоката Самардіної А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Самардіної Аліни Олександрівни, в інтересах ОСОБА_1 на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 06 травня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 06 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 30 вересня 2024 року о 08-45 год поблизу буд. №53 по вул. Петровського у с.Двірець, Житомирського району керував автомобілем «Kia Shuma», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запахом алкоголю з порожнини рота, порушенням мови, поведінкою, яка не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Не погоджуючись із вказаною постановою судді місцевого суду адвокат Самардіна А.О. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи. Оскаржуване рішення вважає незаконним та необґрунтованим, а суд першої інстанції не надав належну оцінку доказам, що містяться у матеріалах справи. Крім того, вважає, що суд першої інстанції порушив право скаржника на захист, розглянувши справу у його відсутності. 
На думку адвоката, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вина - недоведена.
В судовому засіданні захисник – адвокат Самардіна А.О. апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити, просила врахувати, що матеріали справи не містять будь-яких належних доказів, що саме ОСОБА_1 був за кермом автомобіля.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України за, що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно пункту 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.
Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Обґрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції у постанові вказав, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними у справі доказами, які підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його відмову від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД №759726 від 30 вересня 2024 року, ОСОБА_1 30 вересня 2024 року о 08-45 год поблизу буд №53 по вул. Петровського у с. Двірець Житомирського району керував автомобілем «Kia Shuma», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запахом алкоголю з порожнини рота, порушенням мови, поведінкою, яка не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, про що є висновок із закладу охорони здоров`я. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, від підпису ОСОБА_1 відмовився (а.с. 1);
Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.
Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.
Крім того, оцінюючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дослідив наступні докази, зібрані на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема: 
акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Alcotest Drager, огляд не проводився, водій відмовився від підпису (а.с. 2); 
висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30 вересня 2024 року, огляд у КНП «ОМСЦ» ЖОР не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду (а.с. 3);
розписка про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (а.с. 4);
письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , за змістом яких 30 вересня 2024 року помітив у кюветі неподалік свого дому та магазину червоне авто, з якого вийшли двоє чоловіків, що за зовнішніми ознаками перебували у стані алкогольного сп`яніння, водій одягнений у шорти, кофту та тапочки (а.с. 6);
письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , за змістом яких, вийшовши з магазину, у якому працює продавчинею, помітила червоне авто у кюветі, з якого вийшли двоє чоловіків, які за зовнішніми ознаками були у стані алкогольного сп`яніння, поводили себе агресивно, від допомоги відмовились у грубій формі, назвалися військовими. Водія, який був одягнутий у шорти, кофту та тапочки працівники поліції у подальшому забрали в невідомому напрямку; 
рапорт поліцейського від 30 вересня 2024 року (а.с. 7);
відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано як працівник поліції підходить до нерухомого автомобіля KIA Shuma, днз НОМЕР_1 , який з`їхав у кювет, з місця водія вийшов ОСОБА_1 , на якого свідки вказали як на водія вказаного транспортного засобу. Працівник поліції вказав на наявність у останнього запаху алкоголю з порожнини рота та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, від якого ОСОБА_1 категорично відмовився. Працівник поліції повідомив водію, що його затримано для доставки до медичного закладу для проходження огляду і доставив до КНП «ОМСЦ» ЖОР, у якому ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду, йому роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Після чого працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи у суді, запитав чи буде підписувати протокол затримання та вказав, що надішле поштою.
Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного. 
Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
При складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками патрульної поліції порушено порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння, передбачений вказаною статтею, що матеріалами справи не спростовано.
Так, згідно з ч.ч. 2-3 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляд визначається Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок).
Відповідно до п. 2, 3, 6, 7 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно із п. 1 розділу ІІІ Інструкції перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.
Відповідно до п. 7 Порядку поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
Відповідно до п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Диспозицією ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
А отже законодавець чітко передбачив випадки направлення особи до закладу охорони здоров`я, зокрема: відмова від проходження огляду на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу або ж незгода з результатом, коли такий огляд було фактично проведено.
З відеозаписів з нагрудної портативної камери поліцейського вбачається, що працівник поліції ОСОБА_1 запропонував пройти тест на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, від якого той відмовився. Після цього працівник поліції, проінформувавши водія про його затримання, примусово доставив до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, від якого той відмовився. 
При цьому на відеозаписі не зафіксовано пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер. Крім того, за інформацією працівника поліції вказаним приладом його не забезпечили, як і бланками протоколів. 
Відтак, матеріали справи не містять доказів того, що працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу газоаналізатора «Драгер» та відмову від такого огляду, яка би стала підставою для пропозиції водію пройти огляд у закладі охорони здоров`я. 
Тому, апеляційний суд вважає, що дії поліцейських, які не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, свідчать про недотримання ними положень ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, що вказує на слушність доводів апеляційної скарги.
Крім того, із зібраних матеріалів справи не вбачається участь ОСОБА_1 у складенні щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення. Працівник поліції після повідомлення водія щодо дати та часу розгляду справи у суді, запитав чи буде ОСОБА_1 підписувати протокол затримання та вказав, що направить поштою. Від ознайомлення з адміністративними матеріали, а саме протоколом про адміністративні правопорушення, як це зазначено у тексті самого протоколу, ОСОБА_1 не відмовлявся.
Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Отже матеріалами справи доводи апеляційної скарги не спростовані.
У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Таким чином встановлено, що працівниками поліції допущено ряд порушень при фіксуванні відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому апеляційний суд доходить висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На вказане суд першої інстанції увагу не звернув, тому й висновок судді Житомирського районного суду Житомирської області від 06 травня 2025 року про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за порушення ним п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає передчасним, а тому постанова суду підлягає скасуванню.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката Самардіної Аліни Олександрівни, в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити. 
Постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 06 травня 2025 року скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь