ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року	Львів	Справа № 914/4160/14 (914/624/20) пров. № А/857/11829/25	
 Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача -	Шевчук С.М.	
суддів -	Гуляка В. В.	
 за участю секретаря судового засідання   	Ільчишин Н. В. Вовка А.Ю.	
розглянувши у відкритому судовому засіданні  в м. Львові апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року  у справі № 914/4160/14 (914/624/20) за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства “Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат” до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків   про визнання незаконними дій, 
місце ухвалення судового рішення  	м.Львів	
Розгляд справи здійснено за правилами	загального позовного провадження	
суддя у І інстанції	Кисильова О.Й.	
дата складання повного тексту рішення	23.01.2025	
ВСТАНОВИВ:
        І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
12.03.2020 Публічне акціонерне товариство "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" (далі – позивач, ПАТ "ЖЦПК") звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач), у якому просило стягнути з Державного бюджету України на користь позивача безпідставно набуте майно у розмірі 2 108 964,74 грн.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 29.05.2020 справа № 914/624/20 прийнята до провадження в межах справи № 914/4160/14 про банкрутство ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Справі присвоєний номер провадження 914/4160/14 (914/624/20).
Рішенням Господарського суду Львівської області від 18.10.2023 у справі №914/4160/14 (914/624/20), залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 04.04.2024, ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" відмовлено у задоволенні позову до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про стягнення коштів.
Постановою Верховного Суду від 12.06.2024 у справі № 914/4160/14 (914/624/20) скасовані рішення Господарського суду Львівської області від 18.10.2023 та постанова Західного апеляційного господарського суду від 04.04.2024. Провадження у справі закрито.
Ухвалою Верховного Суду від 09.07.2024 у справі № 914/4160/14 (914/624/20) за позовом ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про стягнення коштів в сумі 2 108 964,74 грн направлена до Львівського окружного адміністративного суду.
22.10.2024 позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив:
- визнати незаконними дії Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про включення до картки платника податку (електронний кабінет платника податку ПАТ "ЖЦПК" поновлених боргів з ПДВ у розмірі 1 450 172, 10 грн та нараховану пеню у розмірі 658 792, 64 грн;
- зобов`язати Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків виключити з картки платника податку (електронний кабінет платника податку ПАТ "ЖЦПК") суми поновлених боргів з ПДВ у розмірі 1 450 172, 10 грн та нараховану пеню у розмірі 658 792, 64 грн.
Обґрунтовуючи заявлені в межах заяви від 22.10.2024 вимоги, позивач зазначив, що 05.03.2014 контролюючий орган на підставі акту перевірки від 18.02.2014 № 74/28-06-39-10/00278801 прийняв ППР № 0000173910/3507, яким ПАТ "ЖЦПК" нараховане податкове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 1  450 172,10 грн (966 781,40 грн за основним платежем та 483 390,70 грн за штрафними санкціями), а також ППР №0000183910/3508, яким зменшена сума від`ємного значення об`єкта оподаткування податку на прибуток на 7   701 027,00 грн. 
Позивач наголошує, що контролюючий орган зобов`язаний був включити до вимог усю заборгованість, яка виникла на момент порушення справи про банкрутство, враховуючи заборгованість по ПДВ на суму 1  450 172,10 грн згідно із ППР від 05.03.2014 №0000173910/3507, оскільки грошові вимоги до ПАТ "ЖЦПК" у сумі 1  450 172,10 грн виникли у березні 2014 року, тобто до моменту порушення справи про банкрутство.
Стверджує, що до реєстру кредиторів у справі про банкрутство № 914/4160/14 увійшли суми, зазначені у Довідці Жидачівського відділення Миколаївської ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області від 03.12.2014 за № 5966/9/25-00/914, де вказано, що за ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" станом на 03.12.2014 рахується податкова заборгованість у сумі 899 481,92 грн.
Натомість, заборгованість по податковому зобов`язанню, яке визначене ППР від 05.03.2014 № 0000173910/3507 у сумі 1  450 172,10 грн, виникла до моменту порушення справи про банкрутство,  тому її слід вважати конкурсною заборгованістю. 
27.02.2019 в електронному кабінеті платника податків ПАТ   "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" з`явилася інформація про те, що відповідач поновив позивачу борг з ПДВ у розмірі 1 450 172,10 грн. Крім того, на цю суму боргу відповідачем нарахована пеня у розмірі 658 792,64 грн. 
У подальшому, при сплаті позивачем суми поточних зобов`язань, відповідач скеровував кошти у рахунок погашення попереднього боргу, що призвело до порушення прав ПАТ "ЖЦПК".
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року  у справі № 914/4160/14 (914/624/20) задоволено адміністративний позов Публічного акціонерного товариства “Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат” до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків   про визнання незаконними дій.
Визнано протиправними дії Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо внесення до інтегрованої картки платника податку - ПАТ Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" записів: від 27.02.2019 код операції 3НR та 953 про поновлення та збільшення боргу по податку на додану вартість у сумі 966781,40 грн; від 27.02.2019 код операції 3Н7 та 95Р про поновлення та збільшення боргу по штрафним санкціям на суму 483 390,70 грн та від 27.02.2019 код операції 22L про нарахування пені у сумі 658 792,64 грн.
Зобов`язано Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (79003, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35; ЄДРПОУ 44045187) виключити з інтегрованої картки платника податку - ПАТ Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" (81700, Львівська обл., м, Жидачів, вул. Фабрична, буд. 4; ЄДРПОУ 00278801) записи:
- від 27.02.2019 код операції 3НR та 953 про поновлення та збільшення ПАТ Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" боргу по податку на додану вартість у сумі 966 781,40 грн;
- від 27.02.2019 код операції 3Н7 та 95Р про поновлення та збільшення ПАТ Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" боргу по штрафним санкціям на суму 483 390,70 грн;
-  від 27.02.2019 код операції 22L  про нарахування пені у сумі 658 792,64 грн
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги  вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
В доводах апеляційної скарги вказує, що за результатами проведеної відповідачем позапланової виїзної документальної перевірки ПАТ "ЖЦПК", контролюючий орган прийняв ППР №0000173910/3507, яким позивачу визначене податкове зобов`язання з ПДВ на суму 1     450 172,10 грн (966 781,40 грн за основним платежем та 483 390,70 грн за штрафними санкціями), а також № 0000183910/3508, яким зменшена сума від`ємного значення об`єкта оподаткування податку на прибуток на 7     701 027,00 грн.
Не погодившись із вказаними ППР,  ПАТ "ЖЦПК" оскаржило їх у судовому порядку.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 21.03.2014 у справі №813/2430/14  відкрито провадження про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.03.2014 № 0000173910/3507 та № 0000183910/3508.
Також скаржник зазначає, що дана сума заборгованості мала бути заявлена та включена до реєстру вимог кредиторів, оскільки, станом на дату порушення провадження у справі №914/4160/14 про банкрутство ПАТ „Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" (10.12.2014 року) сума в розмірі 1 450 172,10 грн. (в т.ч. основний платіж – 966 781,40 грн. та штрафна (фінансова) санкція – 483 390,70 грн.) була неузгоджена та виключена з ІКП платника податків, а тому, підтвердити заборгованість щодо даної суми не було можливим.
У зв`язку із оскарженням вказаного ППР, 26.03.2014 сума грошового зобов`язання з ПДВ 1     450 172,10 грн згідно ППР від 05.03.2014 № 0000173910/3507 була виключена з інтегрованої картки платника податків ПАТ "ЖЦПК" (код ЄДРПОУ 00278801) по цих платежах, як неузгоджена, до дня набрання судовим рішенням у справі № 813/2430/14 законної сили.  Відтак, відповідач вважає безпідставним твердження позивача, що вказана сума заборгованості по ПДВ мала бути заявлена та включена до реєстру вимог кредиторів, оскільки станом на дату порушення провадження у справі № 914/4160/14 про банкрутство ПАТ "ЖЦПК" 10.12.2014  сума 1 450 172,10 грн не була узгоджена та виключена з ІКП платника податків, а тому підтвердити заборгованість щодо даної суми не було можливим.
Зазначає, що судом першої інстанції не ураховано правові висновки, відображені у постановах ВС у справах 805/3309/16-а, 804/2573/16, щодо узгодження податкових зобов`язань.
Позивач  своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4  статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі  КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлені  через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані  автоматизованої системи  документообігу суду.
В судовому засіданні представник відповідача Звір Р.П. надав пояснення та підтримав доводи апеляційної скарги. Представник позивача Кізима Т.М. в судовому засіданні надав пояснення та заперечив проти доводів апеляційної скарги. 

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалюючи судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач мав право заявити вимогу про стягнення податкового боргу в розмірі 1  450 172,10 грн (яка виникла згідно податкового повідомлення-рішення №0000173910/3507, яким ПАТ "ЖЦПК"  визначене податкове зобов`язання з ПДВ на суму 1     450 172,10 грн, з якої: 966 781,40 грн за податковим платежем та 483 390,70 грн за штрафними санкціями у межах справи про банкрутство), проте не вчинив цього, у зв`язку з чим вимоги щодо сплати податкового боргу у розмірі 1 450 172,10 грн вважаються погашеними. 

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у лютому 2014 року посадовими особами Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів (далі – СПДІ ОВП у м. Львові) проведена позапланова документальна виїзна перевірка ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" (ЄДРПОУ 00278801) з питань дотримання вимог податкового законодавства при формуванні податкового кредиту та витрат по взаєморозрахунках з контрагентами за період січень-грудень 2011 року, за результатами якої складений акт перевірки від 18.02.2014 № 74/28-06-39-10/00278801.
На підставі акту перевірки від 18.02.2014 № 74/28-06-39-10/00278801 СДПІ ОВП у м. Львові 05.03.2014 прийняло податкові повідомлення-рішення № 0000173910/3507, яким ПАТ "ЖЦПК"  визначене податкове зобов`язання з ПДВ на суму 1     450 172,10 грн (966 781,40 грн за податковим платежем та 483 390,70 грн за штрафними санкціями) та № 0000183910/3508, яким зменшена сума від`ємного значення об`єкта оподаткування податку на прибуток на 7  701 027,00 грн. 
Не погодившись із законністю прийняття контролюючим органом ППР від 05.03.2014 №0000173910/3507 та № 0000183910/3508, ПАТ "ЖЦПК" оскаржило їх до суду.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 21.03.2014 у справі №813/2430/14  відкрито провадження про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.03.2014 № 0000173910/3507 та № 0000183910/3508.
Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 01.08.2014 у справі №813/2430/14 задоволені позовні вимоги ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат". Визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення від 05.03.2014 № 0000173910/3507 та № 0000173910/3508. 
Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2015 у справі №813/2430/14 залишена в силі постанова Львівського окружного адміністративного суду від 01.08.2014.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13.02.2018 у справі № 813/2430/14 скасовані постанова Львівського окружного адміністративного суду від 01.08.2014 та ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2015. Справа направлена до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 06.07.2018 прийнята до провадження справа № 813/2430/14 за позовом ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" до СПДІ ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів про визнання протиправними та скасування ППР від 05.03.2014 № 0000173910/3507 та № 0000173910/3508. 
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 у справі  №813/2430/14 позовна заява ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" до СПДІ ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.03.2014 № 0000173910/3507 та № 0000173910/3508 залишена без розгляду.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2019 у справі  №813/2430/14 апеляційна скарга ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 у справі № 813/2430/14 повернута скаржнику.
27.02.2019 контролюючим органом в ІКП платника - ПАТ "ЖЦПК" відображені такі записи: 
- код операції 3НR та 953 про поновлення та збільшення ПАТ "ЖЦПК"  боргу по податку на додану вартість у сумі 966 781,40 грн (ППР від 05.03.2014 № 0000173910/3507);
- код операції 3Н7 та 95Р про поновлення та збільшення ПАТ "ЖЦПК" боргу по штрафним санкціям на суму 483 390,70 грн (ППР від 05.03.2014 № 0000173910/3507);
-  код операції 22L  про нарахування ПАТ "ЖЦПК"  пені у сумі 658 792,64 грн.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2020 у справі  №813/2430/14 скасована ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 про залишення позовної заяви без розгляду. Справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 27.11.2020 справа №813/2430/14 прийнята до провадження.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 27.06.2022 закрито провадження у справі № 813/2430/14.
Окрім того, судом установлено, що 10.12.2014 ухвалою Господарського суду Львівської області порушено провадження у справі № 914/4160/14  про банкрутство ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат".
12.01.2015 Спеціалізована ДПІ з обслуговування великих платників податків у м. Львів, Міжрегіонального ГУ Міндоходів звернулася до Господарського суду Львівської області з вимогами до ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" у межах справи про банкрутство.
07.05.2015 ухвалою Господарського суду Львівської області у справі № 914/4160/14 суд визнав грошові вимоги СДПІ ОВП у м. Львові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів у сумі 6 425 347,22 грн, які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів ПАТ "ЖЦПК", з яких 5 854 507,66 грн (основний борг) - третя черга, 570 839,56 грн (неустойка (пеня, штраф)) - шоста черга. Згідно із Довідкою про суми податкового боргу платника податків станом на 26.12.2014, податкова заборгованість боржника з ПДВ становить 4 061 131,13 грн, у тому числі 3 518 166,50 грн - податкові зобов`язання, 95 114,86 грн – пеня та 447 849,77 грн - штрафні санкції; з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування становить 2     237 734,82 грн, у тому числі 2 209 466,89 грн - податкові зобов`язання, 1740,11 грн - штрафні санкції, 26134,82 грн - пеня; зі збору за користування радіочастотним ресурсом України становить 504,38 грн, зі збору за спеціальне використання води становить 126369,89 грн. Заборгованість з ПДВ складається з самостійно задекларованих боржником податкових зобов`язань згідно з поданими деклараціями від 20.05.2014 на суму 1 095 062,00 грн, від 19.06.2014 на суму 1     441 907,00 грн, від 18.07.2014 на суму 593 191,00 грн, від 18.08.2014  на суму 1 414 761,00 грн. 
05.04.2016 у справі № 914/4160/14 Господарський суд Львівської області постановив ухвалу про затвердження усіх вимог кредиторів.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.08.2016 у справі № 914/4160/14 припинена процедура розпорядження майном ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" та введена процедура санації боржника - ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" строком на шість місяців. 
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.11.2016 у справі № 914/4160/14 введена процедура санації боржника - ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат", а ухвалою від 17.05.2017 строк процедури санації боржника продовжений на дванадцять місяців. 
24.02.2020 ПАТ "ЖЦПК" звернулося до Офісу великих платників податків Державної податкової служби із заявою про підготовку та подання до Управління Державної казначейської служби України чи іншого органу, уповноваженого здійснювати такі функції висновку про повернення ПАТ "ЖЦПК" з державного бюджету ПДВ у сумі  2     419     627,38 грн.
12.03.2020 ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби  про стягнення з Державного бюджету України на користь ПАТ "ЖЦПК" безпідставно набуте майно у розмірі 2 108 964,74 грн.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 29.05.2020 справа № 914/624/20 прийнята до провадження в межах справи № 914/4160/14 про банкрутство ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат". Справі присвоєний номер провадження 914/4160/14 (914/624/20).
Рішенням Господарського суду Львівської області від 18.10.2023 у справі № 914/4160/14 (№ 914/624/20), залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 04.04.2024, ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" відмовлено у задоволенні позову до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про стягнення коштів у сумі 2 108 964,74 грн.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 15.09.2021 у справі № 914/4160/14 припинено процедуру санації ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" затверджено мирову угоду від 07.09.2021 у справі № 914/4160/14, провадження у справі №914/4160/14 закрито, припинено дію мораторію, введеного ухвалою Господарського суду Львівської області про порушення провадження від 10.12.2014 у справі № 914/4160/14, вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" строк або відхилені господарським судом, визнані погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами - такими, що не підлягають виконанню.
23.12.2021 постановою Західного апеляційного господарського суду у справі №914/4160/14 залишено без змін ухвалу від 15.09.2021 про затвердження мирової угоди.
Постановою Верховного Суду від 12.06.2024 у справі № 914/4180/14 (№ 914/624/20) скасовані рішення Господарського суду Львівської області від 18.10.2023 та постанова Західного апеляційного господарського суду від 04.04.2024. Провадження у справі закрито.
Ухвалою Верховного Суду від 09.07.2024 справа № 914/4160/14 (914/624/20) направлена до Львівського окружного адміністративного суду.
Таким чином, суд встановив, що спір між сторонами у справі № 914/4180/14 (№914/624/20) виник з приводу відображення відповідачем 27.02.2019 в ІКП платника записів про поновлення податкового боргу з ПДВ у сумі 966 781,40 грн, по штрафним санкціям у сумі 483 390,70 грн та  нарахування пені у сумі 658 792,64 грн, у той час,  як позивач вважає, що відповідач зобов`язаний був включити цю суму до довідки про суми податкового боргу платника податків станом на 26.12.2014, які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів, поданої податковим органом Господарському суду Львівської області у межах справи № 914/4160/14 про банкрутство.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
З матеріалів справи убачається, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 21.03.2014 у справі №813/2430/14  відкрито провадження про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.03.2014 № 0000173910/3507 та № 0000183910/3508.
У зв`язку з відкриттям провадження  сума податкового зобов`язання, визначеного податковими повідомленнями-рішеннями  від 05.03.2014 № 0000173910/3507 та № 0000183910/3508 не набула статусу узгодженої суми податкового зобов`язання  до дня набрання судовим рішенням законної сили. 
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 у справі  №813/2430/14 позовна заява ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" до СПДІ ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.03.2014 № 0000173910/3507 та № 0000173910/3508 залишена без розгляду.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2019 у справі  №813/2430/14 апеляційна скарга ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 у справі № 813/2430/14 повернута скаржнику.
27.02.2019 контролюючим органом в ІКП платника - ПАТ "ЖЦПК" відображені такі записи: 
- код операції 3НR та 953 про поновлення та збільшення ПАТ "ЖЦПК"  боргу по податку на додану вартість у сумі 966 781,40 грн (ППР від 05.03.2014 № 0000173910/3507);
- код операції 3Н7 та 95Р про поновлення та збільшення ПАТ "ЖЦПК" боргу по штрафним санкціям на суму 483 390,70 грн (ППР від 05.03.2014 № 0000173910/3507);
-  код операції 22L  про нарахування ПАТ "ЖЦПК"  пені у сумі 658 792,64 грн.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2020 у справі  №813/2430/14 скасована ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 про залишення позовної заяви без розгляду. Справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 27.06.2022 закрито провадження у справі № 813/2430/14.
Вирішуючи питання з приводу того, який статус  має заборгованість по податковому зобов`язанню,  визначеному ППР від 05.03.2014 № 0000173910/3507 у сумі  1   450 172,10 грн (конкурсна заборгованості,  яка виникла до моменту порушення справи про банкрутство,   чи поточна), колегією суддів ураховано наступне.
Положеннями ст.1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань відносяться також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування. До складу грошових зобов`язань боржника, в тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом.
Відповідно до ч. 7 ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом":
кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; 
конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; 
поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; 
забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).
Статтею 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"     унормовано порядок виявлення кредиторів та осіб, які мають бажання взяти участь у санації боржника. Так, конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство.
Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство.
Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.
Заява кредитора має містити: найменування господарського суду, до якого подається заява; ім`я або найменування боржника, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності); ім`я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності); розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені); виклад обставин, які підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування; відомості про наявність заставного майна боржника, яке є забезпеченням вимог; перелік документів, які додаються до заяви.
Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.
Аналіз приписів частин першої, четвертої  статті 23 Закону N 2343-XII  свідчить про те, що з моменту офіційної публікації оголошення про порушення щодо боржника справи про банкрутство є таким, що фактично настав, строк виконання усіх зобов`язань боржника, які виникли до моменту порушення щодо нього провадження у справі про банкрутство, і, незалежно від настання строку їх виконання, кредитори за такими зобов`язаннями зобов`язані заявити грошові вимоги до боржника у справі про банкрутство з додержанням тридцятиденного строку від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство, бо протилежне матиме наслідком втрату такими вимогами статусу конкурсних і їх включення до реєстру як вимог шостої черги (правова позиція, наведена у  постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 6 вересня 2018 року у справі N 903/984/16, 13 листопада 2018  року у справі N 909/1056/15, від 12 грудня 2018 року у справі N 910/30188/15, від 9 квітня 2019 року у справі N 923/436/17, 29 січня 2019 року по справі N 909/722/14, від 12 лютого 2019 року у справі N 914/1096/18, від 5 грудня 2019 року у справі N 910/1678/19, від 5 грудня 2019 року у справі N 910/1678/19, від 24 липня 2020 року у справі N 904/3060/19.
Норми статті  1  та частини першої статті  23 Закону N 2343-XII  пов`язують статус конкурсних грошових вимог виключно з моментом виникнення відповідного зобов`язання боржника (постанова Верховного Суду від 20 лютого 2019 у справі N 921/184/16-г/10).
Тобто при визначенні статусу кредиторських вимог у справі про банкрутство має враховуватися насамперед момент виникнення вимоги, а не строк її виконання, відтак вимоги кредиторів, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, є конкурсними незалежно від строку виконання грошових зобов`язань боржника.
Статтею 41 ПК України  органи державної фіскальної служби віднесено до переліку контролюючих органів, що здійснюють від імені держави функції контролю за своєчасністю і правильністю сплати суб`єктами господарювання податків і зборів, зокрема, шляхом проведення документальних невиїзних перевірок платників податків відповідно до  статті 78 цього Кодексу.
Підпунктом  14.1.157 пункту 14.1 статті 14 ПК України  визначено, що податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.
Стаття 57 ПК України  регулює строки сплати податкового зобов`язання: за загальним правилом платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57); у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту  54.3 статті 54  цього  Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу; у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження (пункт  57.3 статті 57 ПК України).
  За змістом підпункту  14.1.39. пункту 14.1 статті 14 ПК України  грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Згідно з підпунктом  14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України   податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Відповідно до підпункту  14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України  податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Підпунктом  56.17.5 пункту 56.17 статті 56 ПК України  визначено, що день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків, крім випадку, передбаченого підпунктом  108-1.2.2 пункту 108-1.2 статті 108-1  цього  Кодексу.
Водночас, пунктом 56.18 цієї ж статті передбачено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
З урахуванням викладеного до податкового боргу, окрім власне суми грошового зобов`язання, яке стало узгодженим, включається також і пеня, яка є заходом фінансової відповідальності.
Тож аналіз наведених вище приписів податкового законодавства, в тому числі положень підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14, пункту 56.18 статті 56, пункту 57.3 статті 57 та інших положень  ПК України, дає змогу дійти висновку про те, що грошове зобов`язання платника податків для цілей здійснення адміністрування податків та зборів може існувати як узгоджене зобов`язання, набувши статусу податкового боргу після настання моменту його сплати, що надає податковому органу можливість здійснення заходів щодо стягнення суми такого зобов`язання, а також як неузгоджене зобов`язання, коли грошове зобов`язання існує, але заходи щодо адміністрування податків та зборів податковими органами не вживаються.
Однак неузгодженість суми грошового зобов`язання не означає, що зобов`язання не існує або може не враховуватися при зверненні із заявою про визнання кредиторських вимог відповідно до приписів  статті 23 Закону N 2343-XII.
Відповідно ж до частини другої  статті 25 Закону N 2343-XII  у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження. Поряд з цим будь-яких спеціальних приписів щодо кредиторських вимог органу доходів та зборів із зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування  Закон N 2343-XII  не містить.
За результатами розгляду вимог кредиторів господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, які вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів. Ухвала, прийнята за результатами попереднього засідання, є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів.
Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду сформовано сталу практику про те, що обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог покладений на господарський суд, який здійснює розгляд справи про банкрутство (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29 березня 2018 року у справі N 925/1165/16, від 7 серпня 2019 року у справі N 922/1014/18, від 9 серпня 2018 року у справі N 921/184/16-г/10, від 26 лютого 2019 року у справі N 908/710/18, від 5 березня 2019 року у справі N 910/3353/16, від 17 квітня 2019 року у справі N 43/75-15/7-б).
Таким чином, з огляду на положення  статей 23-25 Закону N 2343-XII, податковий орган, так само як і інші конкурсні кредитори, повинен подати до господарського суду вимоги до боржника щодо його грошових зобов`язань по сплаті податків і зборів, що виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, разом з документами, що ці зобов`язання підтверджують, а господарський суд зобов`язаний розглянути всі вимоги та заперечення проти них.
Отож колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у спірних правовідносинах  визначальною обставиною є період виникнення зобов`язань перед бюджетом, а не їх виявлення. Мораторій зупиняє виконання боржником грошових зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів, які виникли до його введення та припиняє заходи, спрямовані на їх забезпечення. 
Аналогічний правовий висновок, відображено у  постанові Великої Палати Верховного Суду, у від 15.12.2020 у справі № 904/1693/19, згідно з яким з моменту офіційної публікації оголошення про порушення щодо боржника справи про банкрутство є таким, що фактично настав, строк виконання усіх зобов`язань боржника, які виникли до моменту порушення щодо нього провадження у справі про банкрутство, і, незалежно від настання строку їх виконання, кредитори за такими зобов`язаннями зобов`язані заявити грошові вимоги до боржника у справі про банкрутство з додержанням тридцятиденного строку від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство, бо протилежне матиме наслідком втрату такими вимогами статусу конкурсних і їх включення до реєстру як вимог шостої черги. При цьому, норми статті 1 та частини першої статті 23 Закону № 2343-XII пов`язують статус конкурсних грошових вимог виключно з моментом виникнення відповідного зобов`язання боржника. Тобто, при визначенні статусу кредиторських вимог у справі про банкрутство має враховуватися насамперед момент виникнення вимоги, а не строк її виконання, відтак вимоги кредиторів, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, є конкурсними незалежно від строку виконання грошових зобов`язань боржника.
Крім того у постанові від 15.12.2020 у справі №  904/1693/19  Великою Палатою Верховного Суду викладено правовий висновок про те, що аналіз приписів податкового законодавства, в тому числі положень підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14, пункту 56.18 статті 56, пункту 57.3 статті 57 та інших положень ПК України, дає змогу дійти висновку про те, що грошове зобов`язання платника податків для цілей здійснення адміністрування податків та зборів може існувати як узгоджене зобов`язання, набувши статусу податкового боргу після настання моменту його сплати, що надає податковому органу можливість здійснення заходів щодо стягнення суми такого зобов`язання, а також як неузгоджене зобов`язання, коли грошове зобов`язання існує, але заходи щодо адміністрування податків та зборів податковими органами не вживаються. Однак неузгодженість суми грошового зобов`язання не означає, що зобов`язання не існує або може не враховуватися при зверненні із заявою про визнання кредиторських вимог відповідно до приписів законодавства про банкрутство.
Верховний Суд у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 14.06.2023 у справі №  904/5743/20  дійшов висновку про те, що з огляду на положення статей 45 - 47 Кодексу України з процедур банкрутства, податковий орган, так само як і інші конкурсні кредитори, повинен подати до господарського суду вимоги до боржника щодо його грошових зобов`язань по сплаті податків і зборів, що виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство разом з документами, що ці зобов`язання підтверджують, а господарський суд зобов`язаний розглянути всі вимоги та заперечення проти них на підставі поданих кредитором і боржником документів, оцінити правомірність цих вимог незалежно від наявності в адміністративному суді спору щодо неузгодженого податкового зобов`язання, з якого сформована кредиторська вимога податкового органу.
Слід також зазначити, що норми Кодексу України з процедур банкрутства не містять заборони кредитору заявляти конкурсні вимоги до боржника у ліквідаційній процедурі. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 25.07.2023 у справі №  922/5231/21, постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 14.06.2023 у справі №  904/5743/20.
  В податковому законодавстві податковий обов`язок включає в себе обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1. ст. 36 ПК України).
Податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку (п. 37.2. ст. 37 ПК України).
Відповідно до підпунктів 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску (п. 46.1. ст. 46 ПК України).
Пунктами 49.1., 49.2. статті 49 ПК України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.
Слід зауважити, що пунктом 54.1. ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 ст. 57 ПК України).
У  постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 27.09.2022 у справі №380/7694/20  наведено висновок, що "за загальним правилом обов`язок з обчислення суми податкового зобов`язання і зазначення такої у відповідній податковій декларації покладено на платників податків (крім випадків, передбачених ПК України). Строк для сплати податкового зобов`язання становить 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації (крім випадків, встановлених цим Кодексом). Якщо під час проведення перевірки контролюючий орган встановить порушення платником податків вимог податкового законодавства, що призвело до заниження у податковому (звітному) періоді суми податкового зобов`язання з відповідного податку та/або збору, обов`язок з визначення суми такого заниження покладено на контролюючий орган. За змістом статті 58 ПК України визначення контролюючим органом такої суми відбувається за кожним видом податку та/або збору шляхом надіслання (вручення) податкового повідомлення-рішення, у якому також у випадках, визначених ПК України, визначається сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафів). Така сума коштів, до якої входить сума податкового зобов`язання та сума штрафних (фінансових) санкцій, є грошовим зобов`язанням платника податків."
З наведеного можна дійти висновку, що за добросовісного виконання платником податків наведених вище етапів податкового обов`язку, платник податків уникає наслідків порушення податкового законодавства (зокрема, покладення на нього штрафних санкцій визначених ПК України), а податковий орган, в свою чергу, може належно виконати свій обов`язок з реєстрації, перевірки та обліку платників податків тощо.
Разом з тим, у випадку, коли платник податку в установлені строки не подає декларації або дані перевірок свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань та надіслати платнику податків податкове повідомлення-рішення про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання.
Положеннями пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу.
Зазначена стаття встановлює загальні підстави і порядок надсилання податкового повідомлення-рішення і не пов`язує із цією дією виникнення податкового зобов`язання у платника податку (п. 6.15, 6.16. постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі №  904/1693/19).
Крім того судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові  від 17 січня 2024 року у справі № 903/51/20 дійшла  висновку, що:
« 64. Положеннями податкового законодавства визначено обов`язок платника податків подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, за кожний встановлений Податковим кодексом України звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню та обов`язок самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого ПК України для подання податкової декларації. Отже, для цілей розгляду грошових вимог податкового органу до боржника у справі про банкрутство та кваліфікації їх як конкурсних чи поточних, моментом виникнення грошових вимог податкового органу в розумінні Кодексу України з процедур банкрутства слід вважати перший день несплати боржником податку, що настає за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Податковим кодексом України для подання податкової декларації за відповідним податком….
66. У даному випадку, судам належало встановити момент виникнення грошових вимог податкового органу за кожним несплаченим божником та заявленим контролюючим органом податком, який (момент) пов`язується із першим днем несплати боржником податку, що настає за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Податковим кодексом України, для подання податкової декларації….
69. Положеннями податкового законодавства визначено обов`язок платника податків подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, за кожний встановлений Податковим кодексом України звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню та обов`язок самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого ПКУ для подання податкової декларації….
70. Отже, для цілей розгляду грошових вимог податкового органу до боржника у справі про банкрутство та кваліфікації їх як конкурсних чи поточних, моментом виникнення грошових вимог податкового органу в розумінні Кодексу України з процедур банкрутства слід вважати перший день несплати боржником податку, що настає за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Податковим кодексом України для подання податкової декларації за відповідним податком.»
З матеріалів справи убачається, що правопорушення, за які винесено податкове-повідомлення рішення № 0000173910/3507 від 05.03.2014, допущене позивачем у 2011 році, тобто до введення в дію мораторію, що не заперечується сторонами і моментом виникнення грошових вимог податкового органу в розумінні Кодексу України з процедур банкрутства є перший день несплати боржником податку, що настає за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Податковим кодексом України для подання податкової декларації за відповідним податком у 2011 році.  
Виявлення спірної заборгованості також відбулося до дня  порушення провадження про банкрутство, оскільки податкове повідомлення-рішення № 0000173910/3507 прийняте 05.03.2014, а  провадження у справі № 914/4160/14 про банкрутство ПАТ "ЖЦПК" та введення мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника  порушено 10.12.2014 ухвалою Господарського суду Львівської області. 
Отож  у спірному випадку період виникнення податкових зобов`язань позивача  з ПДВ є 2011 рік, про що зазначено в акті перевірки, тобто до порушення провадження у справі про банкрутство 10.12.2014.
Як наслідок колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у розумінні приписів Закону № 2343-XII та ПК України зобов`язання ПАТ "ЖЦПК"  виникло до відкриття провадження про банкрутство позивача та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, тому не може вважатися поточним. 
З рахуванням приведених положень законодавства та фактичних обставин справи колегія суддів відхиляє  доводи апеляційної скарги відповідача з приводу того, що обумовлена заборгованість  є поточною позаяк, як зазначено судом вище, визначальною обставиною є період виникнення зобов`язань перед бюджетом, а не їх виявлення чи узгодження.
Отож зважаючи  на положення   статей 23-25 Закону № 2343-XII, податковий орган, так само як і інші конкурсні кредитори, повинен був подати до господарського суду вимоги до боржника щодо його грошових зобов`язань по сплаті податків і зборів, що виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, разом з документами, що ці зобов`язання підтверджують, а господарський суд зобов`язаний розглянути всі вимоги та заперечення проти них на підставі поданих кредитором і боржником документів, оцінити правомірність цих вимог незалежно від наявності в адміністративному суді спору щодо неузгодженого податкового зобов`язання, з якого сформована кредиторська вимога податкового органу.
З матеріалів справи убачається, що Спеціалізована ДПІ з обслуговування великих платників податків у м. Львів, Міжрегіонального ГУ Міндоходів звернулася до Господарського суду Львівської області з вимогами до ПАТ "ЖЦПК" у межах справи про банкрутство 12.01.2015, та ці вимоги задоволені ухвалою Господарського суду Львівської області у справі № 914/4160/14 07.05.2015.
Із змісту ухвали Господарського суду Львівської області у справі №914/4160/14 від 07.05.2015, якою грошові вимоги Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів  визнано частково в сумі 6 425 347,22 грн, які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів "ЖЦПК", з яких 5 854 507,66 грн.(основний борг) - третя черга, 570 839,56 грн (неустойка (пеня, штраф)) - шоста черга.
При цьому, відповідачем не заперечується обставин з приводу того, що спірна заборгованість  по ПДВ на суму 1  450 172,10 грн згідно із ППР від 05.03.2014 №0000173910/3507 не була предметом  розгляду при винесенні ухвали Господарського суду Львівської області у справі №914/4160/14 від 07.05.2015 року
Згідно із Довідкою про суми податкового боргу платника податків станом на 26.12.2014, податкова заборгованість боржника з ПДВ становить 4 061 131,13 грн, у тому числі 3 518 166,50 грн - податкові зобов`язання, 95 114,86 грн – пеня та 447 849,77 грн - штрафні санкції; з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування становить 2     237 734,82 грн, у тому числі 2 209 466,89 грн - податкові зобов`язання, 1740,11 грн - штрафні санкції, 26134,82 грн - пеня; зі збору за користування радіочастотним ресурсом України становить 504,38 грн, зі збору за спеціальне використання води становить 126369,89 грн. Заборгованість з ПДВ складається з самостійно задекларованих боржником податкових зобов`язань згідно з поданими деклараціями від 20.05.2014 на суму 1 095 062,00 грн, від 19.06.2014 на суму 1     441 907,00 грн, від 18.07.2014 на суму 593 191,00 грн, від 18.08.2014  на суму 1 414 761,00 грн. Отож, спірна заборгованість не була предметом її розгляду.
За наведених обставин, суд першої інстанції  дійшов обґрунтованого висновку, що спірний податковий борг набув статусу конкурсного зобов`язання, а тому погашення такого боргу повинно було відбуватись у порядку, передбаченому Законом № 2343-ХІІ для погашення конкурсних вимог.
За змістом п. 3.2.5 затвердженої ухвалою Господарського суду Львівської області у справі № 914/4160/14 від 15.09.2021 у процесі справи про банкрутство мирової угоди та ч. 4 cт. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі. Вимоги кредиторів, що мають погашатися в шосту чергу в ліквідаційній процедурі, у тому числі кредиторів, які не є конкурсними, становлять 2 052 154,33 грн., підлягають повному прощанню (списанню). 
Також за змістом п. 6 вказаної ухвали вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" строк або відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у разі, якщо умови мирової угоди передбачають розстрочку чи відстрочку або прощення (списання) боргів чи їх частини, орган стягнення зобов`язаний, погодитися із задоволенням частини вимог з податків, зборів (обов`язкових платежів) на умовах такої мирової угоди з метою забезпечення відновлення платоспроможності підприємства. При цьому податковий борг, який виник у строк, що передував трьом повним календарним рокам до дня подання заяви про порушення справи про банкрутство до господарського суду, визнається безнадійним та списується, а податкові зобов`язання чи податковий борг, які виникли у строк протягом трьох останніх перед днем подання заяви про порушення справи про банкрутство до господарського суду календарних років, розстрочується (відстрочується) або списується на умовах мирової угоди. Зазначену мирову угоду підписує керівник відповідного органу доходів і зборів за місцезнаходженням боржника.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з приводу того,  що відповідач мав право заявити вимогу про стягнення податкового боргу в розмірі 1 450 172,10 грн у межах справи про банкрутство, проте не вчинив цього, у зв`язку з чим вимоги щодо сплати податкового боргу у розмірі 1 450 172,10 грн вважаються погашеними. 
07.04.2016 наказом Міністерства фінансів України № 422 затверджений Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за № 751/28881, яким врегульовані питання ведення ІКП та відображення у ній стану розрахунків платника податків із бюджетом у разі введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.
Пунктом 2 Розділу І Порядку № 422 визначено, що інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами;
коректність даних інформаційної системи - відповідність інформації, що зберігається у підсистемах інформаційної системи, первинним показникам та встановленим алгоритмам (правилам) логічного і арифметичного контролю; 
облікова операція - дія в ІКП, яка призводить до змін облікових показників; 
облікові показники - показники в ІКП, які породжуються у процесі перетворення у підсистемах інформаційної системи первинних показників;
оперативний облік - процес відображення, систематизації та узагальнення облікових показників в ІКП, який ґрунтується на принципах бухгалтерського обліку.
Відповідно до пунктів 3-5 Розділу І Порядку № 422 оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС. Відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи. Контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи. Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень.
Згідно пункту 1 Розділу ІІ Порядку № 422 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.
ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.
Облікові та звітні показники включаються до еталонних довідників з подальшим обов`язковим внесенням відповідних змін до реєстрів операцій та показників, які формуються ДФС за погодженням Міністерства фінансів України. Зміни до реєстрів операцій та показників вносяться не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем впровадження нових операцій та/або показників.
Спеціальне кодування всіх операцій, що використовуються для відображення в ІКП облікових показників, забезпечує автоматизоване ведення ІКП.
Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.
Інформаційна система органів ДФС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.
Виходячи з аналізу наведених норм Порядку № 422, у платника податків наявний матеріально-правовий інтерес у тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов`язань платника податків.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 28.02.2020 у справі № 813/7097/14, від 06.08.2020 у справі № 805/834/16-а.
Наявність в інтегрованій картці платника неправомірно облікованого податкового боргу дає право контролюючим органам застосовувати положення статті 87 ПК України, відповідно до якої поточна сплата платником податків його самостійно нарахованих податкових зобов`язань зараховується в рахунок сплати податкового боргу.
Отже, в інтегрованій картці платника одночасно погашається податковий борг, який обліковується протиправно, а також виникає новий борг за самостійно нарахованими платником податковими зобов`язаннями, що в подальшому призводить до застосування штрафних санкцій за їх несвоєчасну сплату та нарахування пені. Отже, неправомірне відображення в інтегрованій картці платника сум грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, має безпосередній вплив на господарську діяльність платника у зв`язку із потенційним понесенням ним додаткових витрат.
Підсумовуючи викладене,  суд першої інстанції дійшов  вірного висновку щодо  протиправності дій відповідача щодо внесення до ІКП платника - ПАТ Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" записів: від 27.02.2019, код операції 3НR та 953 про поновлення та збільшення боргу по податку на додану вартість у сумі 966781,40 грн, від 27.02.2019 код операції 3Н7 та 95Р про поновлення та збільшення боргу по штрафним санкціям на суму 483 390,70 грн та від 27.02.2019 код операції 22L про нарахування пені у сумі 658 792,64 грн
Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.
Тому за наведених вище підстав, якими обґрунтовано судове  рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у  цій справі.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Колегія суддів зазначає, що підстави для перерозподілу та присудження судових витрат  у даній справі - відсутні. 
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,  
                                             П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року  у справі № 914/4160/14 (914/624/20)  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та підлягає касаційному оскарженню шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Н. В. Ільчишин  	
Повне судове рішення складено 14 жовтня 2025 року