ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткова)
03 вересня 2025 року
м. Київ
справа № 760/19185/22
провадження № 61-6499св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Льотна школа «Кондор»,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи клопотання  ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Шаркова Наталя Робертівна, про розподіл судових витрат у справі за позовом  ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Льотна школа «Кондор», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості і виходив з наступного.

Історія справи
У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Льотна школа «Кондор», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості у розмірі 879 382,05 грн.
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 28 листопада 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Додатковим рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 15 січня 2025 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Льотна школа «Кондор» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн.
Постановою Київського апеляційного суду від 06 травня 2025 рокуапеляційні скарги ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 28 листопада 2024 року скасовано та ухвалено нове, яким позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Льотна школа «Кондор» на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 869 130, 84 грн, що складається із: сплачених грошових коштів за договором від 15 грудня 2021 року № FTO-21-304 в розмірі 780 352,00 грн; інфляційних втрат за період з 17 жовтня 2022 року по 15 березня 2024 року в розмірі 57 607,52 грн; 3 відсотків річних за період з 17 жовтня 2022 року по 15 березня 2024 року в розмірі 31 171,32 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Додаткове рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 15 січня 2025 року скасовано. Стягнуто з ТОВ «Льотна школа «Кондор» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 17 787,35 грн.
19 травня 2025 року ТОВ «Льотна школа «Кондор» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 06 травня 2025 року та залишити в силі рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 28 листопада 2024 року.
04 липня 2025 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Шаркова Н. Р., через підсистему «Електронний Суд» подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ТОВ «Льотна школа «Кондор», у якому, посилаючись на безпідставність доводів скарги, просить суд відмовити у її задоволенні.
Постановою Верховного Суду від 23 липня 2025 року касаційну скаргу 
ТОВ «Льотна школа «Кондор» залишено без задоволення. Постанову Київського апеляційного суду від 06 травня 2025 року залишено без змін.
Короткий зміст клопотання про розподіл судових витрат
23 липня 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Шаркова Н. Р., про розподіл судових витрат, у якій позивач просить стягнути на його користь судові витрати на професійну правничу допомогу, надану в суді касаційної інстанції, у розмірі 25 000,00 грн.
На підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції до клопотання додано додаткову угоду № 3 до договору про надання правової допомоги від 19 грудня 2022 року, укладену між 
ОСОБА_3 та адвокатом Шарковою Н. Р., акт прийому-передачі послуг правового характеру, наданих за договором про надання правової допомоги                 від 19 грудня 2022 року, підписаний сторонами 22 липня 2025 року.
Позиція Верховного Суду
Суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті (частина третя статті 259 Цивільного процесуального кодексу України).
Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої         до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).
Перевіривши доводи клопотання  ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат 
Шаркова Н. Р., про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду справи в суді касаційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення клопотання з наступних підстав.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодування витрат, понесених у  зв`язку з реалізацією права на судовий захист у разі подання до особи необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору й стримування від подання безпідставних позовів (скарг).
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції вирішує питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Згідно з частиною другою статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення              позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У                            разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Професійну правничу допомогу на стадії касаційного розгляду справи                                      № 760/19185/12 ОСОБА_1 надавала адвокат Шаркова Н. Р., яка діяла на підставі ордеру на надання правничої допомоги  серії ВН № 1518437, виданого 
12 травня 2025 року відповідно до договору про надання правової допомоги                       від 19 грудня 2022 року.
04 липня 2025 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Шаркова Н. Р., через підсистему «Електронний Суд» подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ТОВ «Льотна школа «Кондор», у якому зазначив про понесення витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції у розмірі 25 000,00 грн.
До поданого 23 липня 2025 року клопотання про розподіл судових витратпозивач додав додаткову угоду № 3 до договору про надання правової допомоги 
від 19 грудня 2022 року, згідно з пунктом 1.1 якої сторони узгодили сплату 25 000,00 грн за ознайомлення з касаційною скаргою та підготовку відзиву на касаційну скаргу ТОВ «Льотна школа «Кондор» у справі № 760/19185/22, надання усних та письмових консультацій. Також надано акт прийому-передачі послуг правового характеру, наданих за договором про надання правової допомоги                 від 19 грудня 2022 року, підписаний 22 липня 2025 року, згідно з яким                          ОСОБА_1 надано наступні послуги правового характеру: ознайомлення з касаційною скаргою ТОВ «Льотна школа «Кондор»; вивчення судової практики та правових позицій Верховного Суду, зазначених у касаційній скарзі; зустріч з клієнтом, доведення йому правової позиції, усне консультування; підготовка відзиву на касаційну скаргу. Вартість наданих адвокатом послуг складає 25 000,00 грн.
Оцінюючи обґрунтованість заявленого позивачем розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу за результатами перегляду справи в суді касаційної інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).
ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).
Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
- має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони (подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21);
- з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені у частинах третій-п`ятій, дев`ятій статті 141 ЦПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість розміру витрат; поведінки сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами тощо) (близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21).
Подібні висновки викладено також у постановах Верховного Суду 
від 20 лютого 2024 року у cправі № 910/615/14 (№ 910/5042/22), від 26 вересня 2024 року у cправі № 910/11903/23, від 25 січня 2025 року у справі № 369/849/18. 
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвокатські послуги або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені у частині третій статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності  адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а  також  критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин  справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови  Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Враховуючи складність справи, суть спору, результат розгляду справи, характер наданих послуг, участь адвоката позивача під час розгляду справи у суді як першої, так і апеляційної інстанцій, підготовку зазначеним адвокатом апеляційної скарги, яка була задоволена частково за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції, що свідчить про обізнаність адвоката з правовою проблематикою у справі на стадії касаційного перегляду, розгляд справи на стадії касаційного перегляду без участі сторін, реально витрачений час на складання відзиву на касаційну скаргу, а також необхідність дотримання критеріїв розумності та справедливості, колегія суддів дійшла висновку, що розумним та необхідним у межах перегляду цієї справи в суді касаційної інстанції є розмір судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. В іншій частині клопотання є необґрунтованим.
З огляду на наведене, клопотання  ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Шаркова Н. Р., про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.
Керуючись статтями 141, 259, 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Шаркова Наталя Робертівна, про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Льотна школа «Кондор» (ЄДРПОУ 39028828) на користь  ОСОБА_1  (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу, надану у суді касаційної інстанції, у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн.
Додаткова постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                     Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                       О. В. Білоконь
 
                                                                                                О. М. Осіян
 
  Н. Ю. Сакара
 
  В. В. Шипович