ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року	Львів	Справа № 460/6178/24 пров. № А/857/23240/24	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді -                                         Мікули О. І.,
суддів          -                                                 Курильця А. Р., Пліша М. А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Рівненської митниці на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2024 року  у справі №460/6178/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТСК ЗАХІД» до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування карток відмови та рішень про коригування митної вартості товарів,
суддя в 1-й інстанції – Дуляницька С. М.,
час ухвалення рішення – 15 серпня 2024 року ,
місце ухвалення рішення – м. Рівне,
дата складання повного тексту рішення – 15 серпня 2024 року ,

                                                             в с т а н о в и в:

Позивач- Товариство з обмеженою відповідальністю «ТСК ЗАХІД» звернулося в суд з позовом до відповідача- Рівненської митниці, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Рівненської митниці від 15 березня 2024 року №UА204150/2024/000008/1, визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15 березня 2024 року №UА204150/2024/000049, визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Рівненської митниці від 18 березня 2024 року №UА204150/2024/000009/2, визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 18 березня 2024 року №UА204150/2024/000050.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2024 року  позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів №UA204150/2024/000008/1 від 15 березня 2024 року, №UA204150/2024/000009/2 від 18 березня 2024 року. Визнано протиправними та скасовано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204150/2024/000049 від 15 березня 2024 року, №UA204150/2024/000050 від 18 березня 2024 року.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про те, що під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару було встановлено, що під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності. Таким чином, за результатом проведеної процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статей 59-61 МКУ, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості відповідно до положень статті 62 МКУ, інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості відповідно до положень статті 63 МКУ, що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 – 63 МКУ, митну вартість товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 МКУ. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Відзив на апеляційну скаргу позивачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 23 серпня 2023 року ТОВ ТСК ЗАХІД (Покупець, Україна) укладено контракт №23-08/23 з компанією YUYAO MEIGESI FASTENER CO., Ltd (Продавець, Китай), відповідно до умов якого Продавець продає, а Покупець купує шурупи в кількості, за цінами і на умовах, викладених у Додатках (Proforma Invoice), які є невід`ємною частиною Контракту (п.1.1); загальна сума Контракту 29144,40 дол. США (п.1.2); товар постачається на умовах поставки FOB Чжапу, Китай, що вказується в Proforma Invoice, відповідно до Інкотермс 2010 (п.2.1); Продавець здійснює поставку товару протягом 150 календарних днів з моменту надходження 15% попередньої оплати на розрахунковий рахунок Продавця (п.2.2); товар повинен бути готовий до відправлення не пізніше 31 жовтня 2023 (п.2.3); оплата Продукції здійснюється наступним чином: 15% від загальної суми контракту сплачує Покупець на умовах попередньої оплати за Товар до 15 вересня 2023; 85% від загальної суми контракту сплачує Покупець за Товар після надання транспортних документів. Оплата здійснюється шляхом перерахування коштів на р/р Продавця (п.3.1).
Згідно з п.1 додаткової угоди №1 до договору №23-08/23 від 29 грудня 2023 року до вказаного договору змінено суму контракту на 29412,16 дол. США, а також уточнено п.1.1 контракту - предметом договору є шурупи.
Оплата товару позивачем здійснена 24 серпня 2023 року на суму 4371,66 дол. США, що підтверджується платіжною інструкцією №95JBKLN8 від 24 серпня 2023 року та квитанцією Swift про транзакцію від 24 серпня 2023 року.
Другим платежем позивач доплатив до вартості товару в розмірі 85%, зазначеній в рахунку-фактурі та додатковій угоді - 25 040,50USD, що підтверджується копіями банківських платіжних документів (платіжні інструкції) №114JBKLO1 від 02 січня 2024 року на суму 10040,50 доларів США, №115JBKLO1 від 03 січня 2024 року на суму 7500,00 доларів США, №116JBKLO1 від 04 січня 2024 року на суму 7500,00 доларів США та відповідно квитанціями SWIFT про транзакції від 02 січня 2024 року на суму - 10040,50 доларів США, від 03 січня 2024 року на суму - 7500, 00 доларів США, від 04 січня 2024 року на суму 7500,00 доларів США.
YUYAO MEIGESI FASTENER CO., Ltd на виконання умов вказаного контракту здійснило відправку товару ТОВ «ТСК ЗАХІД» відповідно до Інкотермс 2010 на умовах FOB (продавець несе всі витрати та ризики до моменту, коли товари завантажуються на борт судна) з Жапу (Китай), що підтверджується Proforma Invoicе від 23 серпня 2023 року.
З метою митного оформлення придбаного товару за вказаними вище контрактом декларантом позивача подано до митного оформлення митну декларацію №24UA204150001119U0 від 15 березня 2024 року.
Вартість товару заявлена декларантом за основним методом визначення митної вартості товарів за ціною контракту 29412,16 дол.США.
15 березня 2024 року Рівненською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA204150/2024/000008/1, яким здійснено коригування митної вартості товарів згідно з вищевказаною митною декларацією за резервним методом визначення митної вартості товарів.
Згідно з описом підстав для коригування митної вартості:
I.Митна вартість імпортованого товару 1 не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки подані до митного оформлення документи містять неточності:
1)До поданої до митного оформлення проформи - рахунку від 23 серпня 2023 року №23004ТСК відомості про реквізити контракту від 23 серпня 2023 року №23-08/23, на підставі якого вона укладена, внесено від руки.
2) В графі 44 митної декларації зовнішньоекономічний контракт від 23 серпня 2023 року №23-08/23 зазначений під кодом документа «4104» та позиціонується декларантом як зовнішньоекономічний договір, який укладений з виробником товару. Разом з тим, декларантом документально не підтверджено відомості про виробника товару.
3) Поданий до митного оформлення рахунок від 01 серпня 2023 року №23Н310062Р не містить відомостей про реквізити контракту на підставі якого укладена та відомостей про проформу - рахунок від 25 травня 2023 року №23Н310041Р.
4) Надані до митного оформлення банківські платіжні документи б/н від 04 січня 2024 року, 03 січня 2024 року, 02 січня 2024 року, 24 серпня 2023 року належним чином не завірені (відсутня печатка банку та підпис уповноваженої особи банку).
5) пунктом 1.3 Договору про транспортно - експедиторське обслуговування від 17 березня 2023 року №23 між ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ» та ТОВ «ТСК ЗАХІД» визначено, що під кожне перевезення клієнт надає експедитору заявку. До митного оформлення не надано Заявки на перевезення вантажу.
6) наданий прайс-лист за асортиментом продукції відповідає проформі - рахунку від 23 серпня 2023 року №23004ТСК та не містить географічного пункту виконання умов поставки, відповідно до якого сформовано ціну товару.
7) У Висновку Рівненської ТПП від 28 лютого 2024 року №1-19/1 вказано вартість транспортних витрат по перевезенню контейнера, який в свою чергу не заявлений у митній декларації, а також відомості про який відсутні у поданих до митного оформлення документах, станом на 27 лютого 2024 року. Також експертом не долучено витяги джерел щодо цінової інформації, яка використана для підготовки Висновку Рівненської ТПП від 28 лютого 2024 року №1-19/1
8) До митного оформлення надана копія митної декларації країни відправлення (Китай) без перекладу, що унеможливлює перевірку відомостей, зазначених у митній декларації.
9) Крім того необхідно зауважити, що рахунок від 28 лютого 2024 року №15-4544505 та довідка від 28 лютого 2024 року №421549 не містять відомостей про розмір інших додаткових витрат, які зазвичай присутні при інтермодальному перевезенні товарів, зокрема, оформлення транзитних документів, портові збори, зберігання товарів в порту призначення тощо.
Довідка від 28 лютого 2024 року №421549 містить інформацію, що навантажувально-розвантажувальні роботи в порту призначення включені в рахунок, однак не конкретизовано в яку статтю витрат та у якому розмірі.
Вищевказане свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неповних відомостей стосовно умов придбання товарів, в тому числі і стосовно числових значень складових ціни товару та визначеної декларантом митної вартості.
IІ. Рівненська митниця володіє ціновою інформацією про вартість товару 1 митне оформлення якого здійснено за митною вартістю вищою, ніж заявлена декларантом, за митною декларацією МД від 01 лютого 2024 року №209150/2024/1400 - 1,945 USD/кг (FОВ, Країна походження-Китай).
IІI. Заявлена декларантом митна вартість товарів може бути визнана митницею, за умови надання додаткових документів:
1) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;
2) виписку з бухгалтерської документації продавця;
3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
4) належним чином завірені банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваних товарів;
5) заявка відповідно до пункту 1.3 Договору про транспортно - експедиторське обслуговування від 17 березня 2023 року №23.
У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
IV. За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 МКУ процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 МКУ) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 МКУ), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 МКУ), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 МКУ, митну вартість товару скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 МКУ.
Митну вартість товару 1 визначено на підставі цінової інформації про вартість товарів, митне оформлення яких здійснено за митною вартістю вищою, ніж заявлена декларантом, за МД від 01 лютого 2024 року №209150/2024/1400- 1,945 USD/кг (FОВ, Країна походження-Китай).
Числове значення митної вартості товару 1 у валюті рахунку становить 1,945 дол.США, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 1833541,9922 грн (1,945 дол. США/кг*24368,24 кг*38,6854грн/1 дол.США).
Митним органом прийнято Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204150/2024/000049, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів за МД №24UA204150001119U0 від 15 березня 2024.
Також судом встановлено, що 11 вересня 2023 року ТОВ «ТСК ЗАХІД» (Покупець, Україна) укладено контракт №11-09/23 з компанією WINBEST INDUSTRIES SND BHD (Продавець, Малайзія), відповідно до умов якого Продавець продає, а Покупець купує болти та гайки в кількості, за цінами і на умовах, викладених у Додатках (Proforma Invoice), які є невід`ємною частиною Контракту (п.1.1); загальна сума Контракту 28611,58 дол. США (п.1.2); продавець поставляє продукцію на умовах поставки FOB КЛАНГ, МАЛАЙЗІЯ, що вказується в Proforma Invoice, відповідно до Інкотермс 2010 (п.2.1); Продавець здійснює поставку товару протягом 150 календарних днів з моменту надходження 15% попередньої оплати на розрахунковий рахунок Продавця (п.2.2); товар повинен бути готовий до відправлення не пізніше 01 грудня 2023 (п.2.3); оплата Продукції здійснюється наступним чином: 15% від загальної суми контракту сплачує Покупець на умовах попередньої оплати за Товар до 01 жовтня 2023; 85% від загальної суми контракту сплачує Покупець за Товар після надання транспортних документів. Оплата здійснюється шляхом перерахування коштів на р/р Продавця (п.3.1).
Згідно з п.1 додаткової угоди №1 до договору №01-09/23 від 29 грудня 2023 до вказаного договору змінено суму контракту на 29440,33 дол. США.
Перший платіж за товар було здійснено в розмірі 15 % від вартості товару, зазначеній в рахунку-проформі та контракті, та становив 4292,00 USD, що підтверджується копіями платіжної інструкції, №98JBKLN9 від 14 вересня 2023 на суму 4292,00 доларів США та квитанцією SWIFT про транзакцію від 14 вересня 2023 на суму 4292,00 доларів США.
Другим платежем позивач доплатив до вартості товару в розмірі 85%, зазначеній в рахунку-фактурі та додатковій угоді - 29440,33 USD, що підтверджується копіями платіжних інструкцій №120JBKLO1 від 31 січня 2024 року на суму - 8600,00 доларів США, №121JBKLO2 від 01 лютого 2024 року на суму - 8600,00 доларів США, №122JBKLO2 від 02 лютого 2024 року на суму - 7 948,33 доларів США та відповідно квитанціями SWIFT про транзакції від 31 січня 2024 року на суму - 8600,00 доларів США, від 01 лютого 2024 року на суму - 8600,00 доларів США, від 02 лютого 2024 року на суму - 7948,33 доларів США.
WINBEST INDUSTRIES SND BHD на виконання умов вказаного контракту здійснило відправку товару ТОВ ТСК ЗАХІД відповідно до Інкотермс 2010 на умовах FOB (продавець несе всі витрати та ризики до моменту, коли товари завантажуються на борт судна) з Кланг, Малайзія, що підтверджується Proforma Invoicе від 11 вересня 2023 року.
З метою митного оформлення придбаного товару за вказаними вище контрактом декларантом позивача подано до митного оформлення митну декларацію №24UA204150001117U1 від 15 березня 2024 року.
Вартість товару заявлена декларантом за основним методом визначення митної вартості товарів за ціною контракту 29440,33 дол.США.
18 березня 2024 року Рівненською митницею прийнято Рішення про визначення митної вартості товарів №UA204150/2024/000009/2, яким здійснено коригування митної вартості товарів згідно з вищевказаною митною декларацією за резервним методом визначення митної вартості товарів.
Згідно з описом підстав для визначення митної вартості:
І. Митна вартість імпортованого товару №№1,2,3,5 не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки:
1) До поданої до митного оформлення проформи - рахунку від 11 вересня 2023 року №23005ТСК відомості про реквізити контракту від 11 вересня 2023 року №11-09/23, на підставі якого вона укладена, внесено від руки.
2) у графі 44 митної декларації зовнішньоекономічний контракт від 11 веренсня 2023 №11-09/23 зазначений під кодом документа «4104» та позиціонується декларантом як зовнішньоекономічний договір який укладений з виробником товару. Разом з цим, декларантом документально не підтверджено відомості про виробника товару.
3) поданий до митного оформлення рахунок від 19 грудня 2023 року №23005ТСК не містить відомостей про реквізити контракту на підставі якого укладена зовнішньо-економічна угода та відомостей про проформу - рахунок від 11 вересня 2023 року №23005ТСК.
4) надані до митного оформлення банківські платіжні документи б/н від 14 вересня 2023 року, 02 лютого 2024 року, 21 січня 2024 року, 01 грудня 2024 року належним чином не завірені (відсутня печатка банку та підпис уповноваженої особи банку).
5) пунктом 1.3 Договору про транспортно - експедиторське обслуговування від 17 березня 2023 року №23 між ТОВ «ЛАМАН ШИЛІНГ» та ТОВ «ТСК ЗАХІД» визначено, що під кожне перевезення клієнт надає експедитору заявку. До митного оформлення не надано Заявки на перевезення вантажу.
6) Асортимент товарів згідно наданого до митного оформлення Прайс-листа від 11 вересня 2023 року відповідає асортименту товарів, заявлених декларантом до митного оформлення, разом з тим, відповідно до інформації, наявної у відкритих джерелах, WINBEST INDUSRIES SDN BHD виготовляє та реалізує набагато ширший спектр товарів;
7) Наданий до митного оформлення прайс-лист від 11 вересня 2023 року дійсний 14 днів від дати пропозиції, тобто він не розповсюджується на товари, які зазначені в комерційному інвойсі від 19 грудня 2023 року №23005ТСК;
8) експертний висновок рівненської ТПП не містить роздрукованих додатків джерел цінової інформації, на підставі якої експертом проведені розрахунки та здійснено висновок, а також містить посилання на джерела цінової інформації Китаю.
9) необхідно зауважити, що рахунок від 08 березня 2024 року №LS-4546752 та довідка від 08 березня 2024 року №425477 не містять відомостей про розмір інших додаткових витрат, які зазвичай присутні при інтермодальному перевезенні товарів, зокрема, оформлення транзитних документів, портові збори, зберігання товарів в порту призначення тощо.
ІІ. Рівненська митниця володіє ціновою інформацією про вартість товарів, схожих за назвою, призначенням, митне оформлення яких здійснено за митною вартістю вищою, ніж заявлена декларантом,
Товар №1 за митною декларацією від 17 січня 2024 року №UA209150/2024/000645- 1,93 дол.США/кг;
Товар №2 за митною декларацією від 19 лютого 2024 року №UA110140/2024/001400 -1,93 дол.США/кг;
Товар №3 за митною декларацією від 17 січня 2024 року №UA209150/2024/000645 -1,93 дол.США/кг;
Товар №5 за митною декларацією від 02 січня 2024 року №UA209170/2024/000168 -5,94 дол.США/кг;
ІІI. Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання додаткових документів згідно з переліком: 1) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 2) виписку з бухгалтерської документації продавця; 3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 4) належним чином завірені банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваних товарів; 5) заявка відповідно до пункту 1.3 Договору про транспортно-екпедиторське обслуговування від 17  березня 2023 №23. У відповідності до ч.6 ст.53 Митного кодексу України, декларант або у повноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них доку менти для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
IV. За результатом проведеної відповідно до положень ч.4 ст.57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (статі 59 - 61 Митного кодексу України), достовірної та доку ментально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 Митного кодексу України, митну вартість товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України.
Митну вартість товарів №1,2,3,5 визначено на підставі інформації щодо митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких здійснено за митними деклараціями:
Товар №1 за митною декларацією від 17 січня 2024 року №UA209150/2024/000645 - 1,93 дол.США/кг числове значення митної вартості товару №1 у валюті рахунку становить 19435,1 дол. США (10070 кг х 1,93 дол. США/кг), що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 751854,6175;
Товар №2 за митною декларацією від 19 лютого 2024 року №UA110140/2024/001400 - 1,93 дол.США/кг; числове значення митної вартості товару №2 у валюті рахунку становить 21152,8 дол. США (10960 кг х 1,93 дол. США/кг), що з урахуванням курсу НБУна день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 818304,5291;
Товар №3 за митною декларацією від 17 січня 2024 року №UA209150/2024/000645 - 1,93 дол.США/кг; числове значення митної вартості товару №3 у валюті рахунку становить 4091,6 дол. США (2120 кг х 1,93 дол. США/кг), що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 158285,1826;
Товар №5 за митною декларацією від 02 січня 2024 року №UA209170/2024/000168 - 5,94 дол.США/кг; числове значення митної вартості товару №5 у валюті рахунку становить 5555,385 дол. США (935,25 кг х 5,94 дол. США/кг), що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 214912,2909.
Митним органом прийнято Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204150/2024/000050, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів за МД №24UA204150001117U1 від 15 березня 2024.
Вважаючи картки відмови в прийнятті митних декларацій та рішення про коригування митної вартості товарів протиправними, позивач звернувся у суд з цим позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що при зверненні до митного органу щодо оформлення товару позивачем були надані усі належні документи, які підтверджують числові значення вартості товару, натомість відповідачем жодним чином не обґрунтовано наявність сумнівів у заявленій митній вартості товару, а тому оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів і картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є протиправними та підлягають скасуванню.
Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Положеннями ст.49 МК України передбачено те, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
За змістом ч.1,2 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Відповідно до ч.2 ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Положення ст.53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.
У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч.1 ст.53 МК України).
Згідно з ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Ч.3 ст.53 МК України передбачає, що обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
За змістом ч.4 ст.53 МК України у разі, якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.
Відповідно до ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Згідно з ч.1 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
За приписами ч.2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За змістом ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до ч.5 ст.54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з положеннями ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм згаданого Кодексу.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 згаданого Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 згаданого Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 згаданого Кодексу.
Частини 1, 2 ст.55 МК України передбачають, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі неправильно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 МК України).
Крім того, ч.1 ст.58 МК України визначено умови, за яких застосовується метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту. У частині другій цієї статті передбачено, коли такий метод не застосовується, а саме: метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, в силу правового регулювання частини 4 і 5 статті 58 МК України, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Порядок визначення митної вартості за резервним методом регламентований положеннями статті 64 МК України.
За змістом ст.64 МК України у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі: 1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України; 2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей; 3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера; 4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу; 5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн; 6) мінімальної митної вартості; 7) довільної чи фіктивної вартості.
Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з тим, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Як зазначено вище, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
За результатами аналізу вищезазначених положень Митного кодексу України вбачається, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст.58 Митного кодексу України.
З метою усунення розбіжностей у документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч.2 ст.53 Митного кодексу України.
Разом з тим, витребувати необхідно тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Ч.4 ст.54 Митного кодексу України передбачено обов`язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.
Як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами виник щодо правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару, а саме: «товар №1 болти, товар №2 і товар №3 гайки , товар №5 трос».
Підставою для витребування у позивача додаткових документів щодо товару №1 стала наявність, на думку митного органу, розбіжностей у поданих позивачем документах, а саме: до поданої до митного оформлення проформи - рахунку від 23 серпня 2023 №23004ТСК відомості про реквізити контракту від 23 серпня 2023 №23-08/23, на підставі якого вона укладена, внесено від руки; у графі 44 митної декларації зовнішньоекономічний контракт від 23 серпня 2023 №23-08/23 зазначений під кодом документа «4104» та позиціонується декларантом як зовнішньоекономічний договір, який укладений з виробником товару. Разом з цим, декларантом документально не підтверджено відомості про виробника товару; поданий до митного оформлення рахунок від 01 серпня 2023 року №23Н310062Р не містить відомостей про реквізити контракту, на підставі якого укладена та відомостей про проформу - рахунок від 25 травня 2023 №23Н310041Р; надані до митного оформлення банківські платіжні документи б/н від 04 січня 2024 року, 03 січня 2024 року, 02 січня 2024 року, 24 серпня 2023 року належним чином не завірені (відсутня печатка банку та підпис уповноваженої особи банку); пунктом 1.3 Договору про транспортно - експедиторське обслуговування від 17 березня 2023 №23 між ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ» та ТОВ «ТСК ЗАХІД» визначено, що під кожне перевезення клієнт надає експедитору заявку. До митного оформлення не надано Заявки на перевезення вантажу; наданий прайс-лист за асортиментом продукції відповідає проформі - рахунку від 23 серпня 2023 №23004ТСК та не містить географічного пункту виконання умов поставки, відповідно до якого сформовано ціну товару; у Висновку Рівненської ТПП від 28 лютого 2024 року №1-19/1 вказано вартість транспортних витрат по перевезенню контейнера, який в свою чергу не заявлений у митній декларації, а також відомості про який відсутні у поданих до митного оформлення документах, станом на 27 лютого 2024. Також експертом не долучено витяги джерел щодо цінової інформації, яка використана для підготовки Висновку Рівненської ТПП від 28 лютого 2024 року №1-19/1; до митного оформлення надана копія митної декларації країни відправлення (Китай) без перекладу, що унеможливлює перевірку відомостей, зазначених у митній декларації; рахунок від 28 лютого 2024 року №15-4544505 та довідка від 28 лютого 2024 року №421549 не містять відомостей про розмір інших додаткових витрат, які зазвичай присутні при інтермодальному перевезенні товарів, зокрема, оформлення транзитних документів, портові збори, зберігання товарів в порту призначення тощо. 
Крім того, підставою для витребування у позивача додаткових документів щодо товару: «болти, гайти і троси» була наявність, на думку митного органу, розбіжностей у поданих позивачем документах, а саме: до поданої до митного оформлення проформи - рахунку від 11 вересня 2023 року №23005ТСК відомості про реквізити контракту від 11 вересня 2023 №11-09/23, на підставі якого вона укладена, внесено від руки; у графі 44 митної декларації зовнішньоекономічний контракт від 11 вересня 2023 №11-09/23 зазначений під кодом документа «4104» та позиціонується декларантом як зовнішньоекономічний договір, який укладений з виробником товару. Разом з цим, декларантом документально не підтверджено відомості про виробника товару;  поданий до митного оформлення рахунок від 19 грудня 2023 №23005ТСК не містить відомостей про реквізити контракту на підставі якого укладена зовнішньо-економічна угода та відомостей про проформу - рахунок від 11 вересня 2023 №23005ТСК; надані до митного оформлення банківські платіжні документи б/н від 14 вересня 2023, 02 лютого 2024 року, 21 січня 2024 року, 01 лютого 2024 року належним чином не завірені (відсутня печатка банку та підпис уповноваженої особи банку); пунктом 1.3 Договору про транспортно - експедиторське обслуговування від 17 березня 2023 року №23 між ТОВ «ЛАМАН ШИЛІНГ» та ТОВ «ТСК ЗАХІД» визначено, що під кожне перевезення клієнт надає експедитору заявку. До митного оформлення не надано Заявки на перевезення вантажу; асортимент товарів згідно наданого до митного оформлення Прайс-листа від 11 вересня 2023 відповідає асортименту товарів, заявлених декларантом до митного оформлення, разом з тим, відповідно до інформації, наявної у відкритих джерелах, WINBEST INDUSRIESBHD виготовляє та реалізує набагато ширший спектр товарів; наданий до митного оформлення прайс-лист від 11 вересня 2023 року дійсний 14 днів від дати пропозиції, тобто він не розповсюджується на товари, які зазначені в комерційному інвойсі від 19 грудня 2023 року №23005ТСК; експертний висновок Рівненської ТПП не містить роздрукованих додатків джерел цінової інформації, на підставі якої експертом проведені розрахунки та здійснено висновок, а також містить посилання на джерела цінової інформації Китаю; рахунок від 08 березня 2024 року №LS-4546752 та довідка від 08 березня 2024 року №425477 не містять відомостей про розмір інших додаткових витрат, які зазвичай присутні при інтермодальному перевезенні товарів, зокрема, оформлення транзитних документів, портові збори, зберігання товарів в порту призначення тощо.
Так, щодо заповнень реквізитів контратку в рахунку-проформі способом відмінним від способу заповнення інших відомостей, то суд першої інстанції правильно зауважив, що виключних вимог щодо визначеної форми чи способу заповнення відомостей в проформі немає, відомості, зазначені в рахунку-проформі не суперечать іншим документам, поданих до митного оформлення. 
Разом з тим, щодо незазначення повного обсягу імпортованого товару у проформах-рахунках, то колегія суддів зазначає, що проформа-інвойс- це попередній інвойс, що складається для узгодження ціни, обсягу поставки, і деякі його дані (зокрема, кількість) можуть змінюватися в процесі узгодження остаточного замовлення.
Колегія суддів звертає увагу на те, що будь-які розбіжності між інвойсами та додатковими угодами до контракту, про які зазначає у рішеннях митний орган відсутні. Крім того, суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що додатковими угодами лише уточнювалася ціна контракту в залежності від сформованої поставки.
Даючи правову оцінку доводам митного органу про те, що надані прайс-листи містять лише асортимент товарів і не містять географічного пункту виконання умов поставки, то колегія суддів зазначає, що прайс-лист - це перелік товарів чи послуг з коротким описом їх характеристик, ціни, при цьому, географічний пункт виконання умов поставки не є обов`язковим елементом таких документів, а тому колегія суддів не приймає доводи апелянта в цій частині. Ціна на імпортовані товари, вказана у комерційному інвойсі, може відрізнятися від тієї, що зазначається у прайс-листі, оскільки останній формується і надається на момент укладення договору, тобто попередньо, до безпосередньої поставки товару.
Крім того, митний орган покликається на необхідність подання декларантом позивача до митного оформлення заявки, в якій у відповідності до п.1.3 договору про транспортно-експедиційне обслуговування від 17 березня 2023 року №23, зазначається найменування та кількість вантажу, маршрут перевезення, тип транспортного засобу, дані про вантажовідправника та вантажоодержувача і т.ін.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу надані документи, що підтверджують факт доставки вантажу, а саме: документи із зазначенням відомостей щодо вартості перевезення товарів, зокрема надано: накладну ЦІМ/УМВС №06392 від 07 березня 2024 року; Коносамент №SZX231107300 від 07 грудня 2023 року; рахунок-фактуру про надання транспортно- експедиційних послуг №LS-4544505 від 28 лютого 2024 року ; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №421549 від 28 лютого 2024 року; накладну ЦІМ/УМВС №06406 від 07 березня 2024 року; коносамент №MSPKGGDN2312461 від 29 грудня 2023 року; рахунок-фактуру про надання -транспортно-експедиційних послуг №LS-4546752 від 08 березня 2024 року; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №425477 від 08 березня 2024 року; Договір про перевезення № 23 від 17 березня 2023 року за  двома митними деклараціями у розмірі 156252,32 грн та 126 262,33 грн  Крім того, відповідачу були надані рахунки, виставлені перевізниками. Позивачем додатково також надано банківські платіжні інструкції на підтвердження оплати позивачем рахунків перевізників та акти виконаних робіт, а саме: копію Рахунку-фактури про надання транспортного-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № LS-4544505 від 28 лютого 2024 року  на суму - 180 809,00 грн; копію платіжної інструкції №1059 від 27 березня 2024 року на оплату суми 180 809,00 грн; копію Акту виконаних робіт №ЛШ00-001588 від 15 березня 2024 року; копію Рахунку-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № LS-4546752 від 06 3.2024 на суму - 149 561,50 грн; Копію платіжної інструкції №1058 від 27 березня 2024 року на оплату суми - 149 561,50 грн; копію Акту виконаних робіт №ЛШ00-001602 від 18 березня 2024 року.
Щодо таких підстав для коригування митної вартості товарів, як «до митного оформлення надана копія митної декларації країни відправлення (Китай) без перекладу, що унеможливлює перевірку відомостей, зазначених у митній декларації», то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що копія митної декларації країни відправлення не входить до переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів відповідно до частини другої статті 53 МК України. Копію митної декларації країни відправлення декларант має надати на письмову вимогу митного органу, у разі якщо документи, зазначені у частині другій статті 53 МК України містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
За змістом ч.1 ст.254 МК України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок. 
Положення Митного Кодексу визначають такі варіанти мови подання документів: українська мова; офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна; інша іноземна мова міжнародного спілкування. Обов`язок надати переклад українською мовою документів, складених іншою мовою ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, виникає у декларанта тільки у разі відповідної вимоги митного органу, мотивованої тим, що дані, які містяться в таких документах, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.
При цьому, оскільки надання митної декларації країни відправлення не є обов`язковим за визначенням частини другої статті 53 МК України, а надані декларації містили зазначення цін товарів, тому така підстава для коригування митної вартості є необґрунтованою.
Крім того, щодо доводів митного органу про невизнання експертних висновків Рівненської ТПП, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно зазначив про те, що такий складений відповідно вимог Постанови КМУ від 10 вересня 2003 року №1440.
Щодо доводів апелянта про те, що в оскаржуваному рішенні №UA204150/2024/000009/2 зазначено про те, що рахунок від 08 березня 2024 року №LS-4546752 та довідка від 08 березня 2024 року №425477 не містять відомостей про розмір інших додаткових витрат, які зазвичай присутні при інтермодальному перевезенні товарів, зокрема, оформлення транзитних документів, портові збори, зберігання товарів в порту призначення тощо, то колегія суддів зазначає, що такий вид перевезення- це транспортування вантажів за одним договором, але виконане принаймні двома видами транспорту; перевізник несе відповідальність за все перевезення, навіть якщо це транспортування виконується різними видами транспорту. Таке перевезення може виконуватися суб-перевізниками. Перевізник, що відповідає за все перевезення є транспортним оператором.
У Рахунку-фактурі від 08 березня 2024 року №LS-4546752 зазначено найменування наступних послуг: - автотранспортні послуги на території України; експедиторська нагорода; - морське перевезення вантажу за межами державного кордону України; - міжнародне залізничне перевезення вантажу за межами державного кордону України; - міжнародне залізничне перевезення вантажу по території України 
Згідно з довідкою про транспортні витрати від 28 лютого 24 №421549, до витрат включено: морське транспортування контейнера 1*40HQ, MSKU9551890 по коносаменту SZX231107300 по маршруту морський торговий порт Жапу (Китай) морський торговий порт Гданськ (Польща); міжнародне залізничне перевезення вантажу за межами державного кордону України Гданськ (Польща) п/п Володимир-Волинський; міжнародне залізничне перевезення вантажу по території України по маршруту п/п Володимир-Волинський, Україна ст. Клевань- м.Рівне; та вказано, що навантажувально-розвантажувальні роботи в порту прибуття включені в рахунок.
Отже, вищезгадані рахунок та довідка містять інформацію щодо вартості витрат, пов`язаних із здійсненням мультимодального перевезення.
Якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким(-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідки про транспортні витрати, рахунки на оплату транспортних послуг та банківські документи про оплату є допустимими доказами на підтвердження витрат на перевезення товарів.
Також, колегія суддів критично оцінює покликання апелянта на відсутність інформації щодо числового значення винагороди експедитору за послуги за межами території України, з огляду на те, що відповідно до ч.10 ст.58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. Тобто послуги з організації та забезпечення перевезення товару по території України не включаються до митної вартості такого товару.
Нормами МК України передбачено перелік витрат (складових митної вартості товарів), які при визначенні митної вартості додаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.
Зокрема, до таких складових митної вартості належать витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, а також на страхування цих товарів.
Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи міститься інформація, що позивач імпортував товар на умовах поставки FOB (згідно з Інкотермс), що означає не включення до вартості товару витрат на транспортування та страхування, а відтак такі витрати мають бути додані до митної вартості товарів за правилами ч.10 ст.58 МК України.
Щодо покликання апелянта про відсутність у платіжній інструкції відбитка печатки та підпису уповноваженої особи банку, суд зазначає, що оплату за придбаний товар ТзОВ «ТСК ЗАХІД» здійснено із застосуванням засобів міжнародної електронної платіжної системи SWIFT. При цьому, положеннями чинного законодавства не передбачено проставлення банківської печатки та підпису уповноваженої особи на Swift повідомленні, а тому доводи митного органу у відповідній частині є необґрунтованими.
Як правильно зазначив суд першої інстанції, декларантом було подано усі документи, що підтверджують правомірність декларування товару за основним (першим) методом, та які чітко ідентифікують придбаний товар, містять об`єктивні та достовірні дані, не містять дефектів та підтверджують числові значення, зазначені в МД, у зв`язку із чим відповідач безпідставно не визнав заявлену декларантом митну вартість та витребував додаткові документи у декларанта, а у подальшому, у зв`язку із неподанням додаткових документів, безпідставно прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів.
Так, у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару, а тому вимога митного органу про надання додаткових документів є необгрунтованою, оскільки відповідач не вказав, яким чином додаткові документи нададуть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. За таких обставин не надання додаткових документів не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю та не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є зовнішньоекономічний контракт та рахунок-фактура (інвойс).
Колегія суддів зазначає, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваного товару, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на ідентичний або подібний (аналогічних) товар, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, однак відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.
Таким чином, підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом відсутні, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товарів, ознаки підробки та вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.
Щодо доводів апелянта про ненадання декларантом на вимогу митного органу усіх витребуваних додаткових документів, то колегія суддів зазначає, що у повідомленні про необхідність подачі додаткових підтверджуючих документів вказано, що такі мають бути надані за наявності, тобто їх неподання у зв`язку з відсутністю, не може розцінюватися як відмова. Колегія суддів вважає, що у відповідача були у наявності усі документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо транспортних засобів, які імпортуються, та не встановлено жодних інших обставин, визначених положеннями ч.1 ст.58 МК України, які б перешкоджали визначенню митної вартості імпортованих товарів за першим методом.
Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач під час митного оформлення надав відповідачу усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товару за ціною договору, водночас відповідач не довів наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, не встановлено, тому оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів і картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є протиправними та підлягають скасуванню.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст.139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-
                                                    п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Рівненської митниці залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2024 року  у справі №460/6178/24 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	О. І. Мікула 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	М.А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 29 жовтня 2025 року.