П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 листопада 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/1697/24	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Коваля М.П.,
                   суддів  – Осіпова Ю.В.,
                                – Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2025 року про прийняття звіту про виконання рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій неправомірними, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,- 

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Міністерства оборони України, в якому позивач просив суд про визнання неправомірними дій, виражених у порушеннях законодавства про доступ до публічної інформації та у наданні відмови у реєстрації, та відмові у задоволенні запиту на інформацію на інформаційний запит від 14.12.2023 року, та зобов`язання утриматися від порушення норм Закону України «Про доступ до публічної інформації», визнання протиправною бездіяльності, яка виражена у порушенні законодавства про доступ до публічної інформації та ненаданні відповіді на запит на інформацію від 06.01.2024 року, зобов`язання надати інформацію відповідно змісту запитів від 14.12.2023 року та 06.01.2024 року у повному обсязі протягом п`яти днів з дня винесення рішення по справі.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року скасовано та прийнято нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо неналежного розгляду запиту ОСОБА_1 від 14 грудня 2023 року, поданого в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації». Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 14 грудня 2023 року, поданий в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації», з урахуванням висновків суду. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, яка полягає у не направленні ОСОБА_1 відповіді на його запит від 06 січня 2024 року, поданий в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації». Зобов`язано Міністерство оборони України направити ОСОБА_1 відповідь на його запит від 06 січня 2024 року, поданий в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
України «Про доступ до публічної інформації». У задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23 травня 2025 року встановлено судовий контроль за виконанням постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2025 року та зобов`язано Міністерство оборони України протягом одного місяця з дати прийняття цієї ухвали подати звіт про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2025 року у справі №420/1697/24.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року відмовлено Міністерству оборони України у прийнятті звіту про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2025 року у справі №420/1697/24, встановлено Міністерству оборони України новий строк для подання звіту та зобов`язано Міністерство оборони України протягом одного місяця з дати прийняття цієї ухвали подати звіт про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2025 року у справі №420/1697/24.
В подальшому, до Одеського окружного адміністративного суду надійшов звіт Міністерства оборони України про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2025 року у справі №420/1697/24, відповідно до якого за інформацією отриманою від Управління по роботі зі зверненнями громадян та доступу до публічної інформації МО України (далі Управління РЗГ та ДПІ), встановлено: Запит на інформацію ОСОБА_1 від 14.12.2023 року було зареєстровано за вхідним №2052/ЗПІ від 03.04.2025 року (на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2025 року у справі №420/1697/24) та організовано його розгляд належним розпорядником інформації відповідно до вимог Закону України від 13 січня 2011 року №2939-VI «Про доступ до публічної інформації», Інструкції із забезпечення доступу до публічної інформації в Міністерстві оборони України та Збройних Силах України затвердженої наказом Міністерства оборони України від 13.06.2017 року №319 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 липня 2017 за №827/30695). ОСОБА_1 на зазначену у запиті електронну адресу було направлено відповідь від 14.04.2025 року №1604/2395 за підписом командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 . Також, з метою виконання рішення суду у частині направлення відповіді запитувачу ( ОСОБА_1 ) на його запит від 06.01.2024 (який зареєстровано було в Управлінні РЗГ та ДПІ за вх.№80/ЗПІ від 08.01.2025), Управлінням РЗГ та ДПІ було направлено постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2025 року у справі №420/1697/24 до відповідального виконавця з Департаменту соціального забезпечення МОУ, яким опрацьовувався запит. Департаментом соціального забезпечення МО України ОСОБА_1 повторно за вих.№220/13/ВихЗПІ/272 від 04.04.2025 року було направлено відповідь, яка йому надавалась раніше - 11.01.2024 року за вих. №220/13/ВихЗПІ/29. На підставі вищевикладеного, Міноборони повторно розглянуло запит на інформацію від ОСОБА_1 і надало йому відповідь на цей запит, а тому вважає, що судове рішення – постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2025 року у справі №420/1697/24 збоку Міністерства оборони України була виконана, у зв`язку із чим відповідач просив суд прийняти поданий ним звіт про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2025 року у справі №420/1697/24.
Від позивача надійшли заперечення на звіт Міністерства оборони України про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2025 року у справі №420/1697/24, в яких позивач просив суд відмовити у прийнятті звіту про виконання ухвали про виконання ухвали суду та зобов`язати боржника Міністерство Оборони України виконати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2025 року шляхом розміщення відповідей на запити ОСОБА_1 від 14 грудня 2023 року та від 06 січня 2024 року у відповідній формі під зазначеними запитами на платформі інтернет-сайту «Доступ до правди». 
В обґрунтування заперечень позивач зазначав про те, що позивачем перевірена інформація представника боржника у частині його тверджень та наданих доказів, що відповідь була направлена на електронну адресу електронної поштової скриньки позивача 04.04.2025 року та вона знайшла часткове підтвердження, оскільки у поштовій скриньці у папці «спам» знайдено листа від 14.04.2025 року з адреси представника відповідача, надісланого о 18:39 із відповіддю на запит від 14.12.2023 року, проте, цей лист мав бути викладений на платформі інтернет-сайту «Доступ до правди», тому не може бути визнаним таким, як виконання рішення суду за вище викладеним обґрунтуванням щодо неотримання позивачем бажаного результату, тобто з приводу порушення ст.13 Конвенції прав людини та основоположних свобод. На теперішній час на платформі інтернет-сайту «Доступ до правди» під запитами Стеценка ТФ. від 14 грудня 2023 року та від 06 січня 2024 року відповіді з інформацією на предмет запиту не викладено, тобто позивач бажаного результату не отримав, а рішення суду не може бути визнано виконаним.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2025 року прийнято поданий Міністерством оборони України звіт про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2025 року у справі №420/1697/24.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на те, що оскаржуване судове рішення не відповідає нормам процесуального права, тому просить апеляційний суд скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким зобов`язати Міністерство оборони Украіни виконати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2025 року на публічній інтернет-платформі «Доступ до правди» шляхом викладення запитуваної позивачем інформації у відповідній формі для відповідей на запити.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції суперечить меті позивача і принципу публічності, у рамках яких спір був вирішений на користь позивача. Зокрема, апелянт вважає, що фактичними підставами позовних вимог були протиправні дії відповідача, вчинені на публічній інтернет платформі сайту «Доступ до правди», оскільки запитувана інформація на платформі зазначеного сайту має суспільний інтерес. Зважаючи на викладене, апелянт вважає, що постанова суду апеляційної інстанції має бути виконана відповідачем саме шляхом розміщення відповідей на  публічній інтернет-платформі «Доступ до правди», тобто за місцем вчинення відповідачем протиправних дій, незважаючи на те, що ані в позовних вимогах, а ні в постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду не зазначалось про розміщення публічної інформації на зазначеній інтернет платформі.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до частини 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Аналогічні положення містяться у статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.
Статтею 382 КАС України встановлено спосіб здійснення судового контролю за виконанням судового рішення. Зокрема, відповідно до частин першої, другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. 
З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що стаття 382 КАС України надає право суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, з метою забезпечення належного виконання рішення, застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання такого судового рішення у строк, встановлений судом, розгляду поданого звіту про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.
Частиною 1 ст. 382-3 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 382-3 КАС України визначено, що суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
З наведеного вбачається, що процесуальне рішення про прийняття звіту суб`єкта владних повноважень може бути прийняте виключно у випадку повного виконання рішення суду та у відповідності до його резолютивної частини.
Так, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2025 року було, зокрема, зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 14 грудня 2023 року, поданий в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації», з урахуванням висновків суду.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, на виконання постанови суду, запит на інформацію ОСОБА_1 від 14.12.2023 року було зареєстровано за вхідним №2052/ЗПІ від 03.04.2025 року та організовано його розгляд належним розпорядником інформації відповідно до вимог Закону України від 13 січня 2011 року №2939-VI «Про доступ до публічної інформації», Інструкції із забезпечення доступу до публічної інформації в Міністерстві оборони України та Збройних Силах України затвердженої наказом Міністерства оборони України від 13.06.2017 року №319 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 липня 2017 за №827/30695). ОСОБА_1 на зазначену у запиті електронну адресу було направлено відповідь від 14.04.2025 року №1604/2395 за підписом командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 .
Крім того, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2025 року було, зокрема, зобов`язано Міністерство оборони України направити ОСОБА_1 відповідь на його запит від 06 січня 2024 року, поданий в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Як вірно встановлено судом першої інстанції, на виконання постанови суду, Департаментом соціального забезпечення МО України ОСОБА_1 повторно за вих.№220/13/ВихЗПІ/272 від 04.04.2025 року було направлено відповідь, яка йому надавалась раніше - 11.01.2024 року за вих. №220/13/ВихЗПІ/29.
На переконання колегія суддів, сукупність наданих до суду доказів свідчить про повне виконання відповідачем постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2025 року.
Зазначені фактичні обставини апелянтом не заперечуються, натомість він вважає, що відповіді на його запити повинні бути розміщені на публічній інтернет-платформі «Доступ до правди» шляхом викладення запитуваної позивачем інформації у відповідній формі для відповідей на запити.
Водночас, колегія суддів зазначає, що питання форми надання відповідей на запити позивача шляхом розміщення на сайті «Доступ до правди» не було предметом розгляду у межах справи №420/1697/24, не передбачено резолютивною частиною постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2025 року, а також нормами Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Більш того, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11.07.2025 року у справі 420/1697/24, яка набрала законної сили, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2025 року у справі №420/1697/24 у вказаний вище спосіб.
Окремо колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у разі, якщо на переконання позивача надана у відповідь на його запити, подані в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації», інформація є суспільно важливою, позивач має право оприлюднити таку інформацію самостійно.
Зважаючи на викладене, направлення відповідей на електронну пошту апелянта є належним виконанням постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2025 року у справі №420/1697/24.
Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-  
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2025 року – залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2025 року про прийняття звіту про виконання рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій неправомірними, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя:                                                              М. П. Коваль

Суддя:                                                                                     Ю. В. Осіпов

Суддя:                                                                                     В.О. Скрипченко