ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року 
м. Київ

справа № 822/1981/17
адміністративне провадження № К/990/26050/24  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Юрченко В.П.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Гімона М.М., 

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу №822/1981/17
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Акпадон Агро» до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Хмельницькій області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року (суддя Польовий О.Л.) та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2024 року (головуючий суддя Сторчак В.Ю., судді: Полотнянко Ю.П., Граб Л.С.),
В С Т А Н О В И В :
В липні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Акпадон Агро» (далі - позивач, Товариство, ТОВ «Акпадон Агро») звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "С" за №0004811404 від 03 липня 2017 року про нарахування пені у розмірі 1118992,16 грн за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, Товариство зазначало про безпідставність висновків податкового органу, викладених в акті перевірки №1106/13-01-14-14 від 16 червня 2017 року, щодо порушень строків повернення валютної виручки в Україну, оскільки останні, на його думку, зроблені без врахування як положень постанови Правління Національного банку України від 28 липня 2016 року №361 "Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України" (далі - постанова Правління НБУ №361), якою збільшено строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів з 90 до 120 днів, так і вжитих у відношенні контрагентів заходів, направлених на недопущення таких порушень. До того ж нарахована пеня є адміністративно-господарською санкцією, яка має застосовуватись у межах строків, визначених статтею 250 Господарського кодексу України (далі - ГК України).
Справа розглядалась судами неодноразово.                                       
Так, постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року, адміністративний позов залишено без задоволення.
Верховний Суд постановою від 26 жовтня 2023 року скасував постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року, а справу направив до суду першої інстанції на новий розгляд.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2024 року, позов задоволено; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 03 липня 2017 року №0004811404.
Під час  розгляду справи судами встановлено, що в період з 06 по 09 червня 2017 року посадовою особою Управління на підставі направлення від 06 червня 2017 року №1185 та наказу від 01 червня 2017 року №1275 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Акпадон Агро" з питання своєчасності надходження валютних цінностей в Україну та підтвердження повідомлень ПАТ КБ "Приватбанк" про порушення строків розрахунків в іноземній валюті по контрактах №MD25-02/14 від 25 лютого 2014 року, №18 від 04 серпня 2013 року, №MD-18/02 ТП від 18 лютого 2015 року, №02/03 від 02 березня 2016 року, №MD-30/05 від 30 травня 2016 року, №16/04 від 16 липня 2013 року, №82 від 30 серпня 2013 року за період з 25 лютого 2014 року по 31 травня 2017 року, за результатами якої складено акт від 16 червня 2017 року за №0926/22-01-14-04/33842995, яким, в свою чергу, встановлено недотримання позивачем статей 1 - 2 Закону №185/94 та пунктів 1 постанов Правління НБУ №386 від 14 вересня 2016 року, №354 від 03 червня 2015 року, №270 від 12 травня 2014 року, №342 від 07 червня 2016 року, №515 від 20 серпня 2014 року.
За наслідками перевірки відповідачем 03 липня 2017 року прийнято податкове повідомлення-рішення №0004811404 про нарахування пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 1118992,16 грн.
Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, Товариство звернулось до суду з позовом у цій справі.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, позицію якого підтримав й апеляційний суд, виходив з того, що під час розрахунку ТОВ "Акпадон Агро" пені контролюючий орган неправильно визначив дати, з яких починається перебіг встановленого законодавством строку для повернення валютної виручки, у зв`язку з цим неправильно встановив дати початку виникнення заборгованості і курс валюти на день виникнення заборгованості, та неправильно обрахував кількість прострочених днів надходження виручки в іноземній валюті.
Відтак, встановивши, що контролюючий орган неправильно розрахував суму штрафних санкцій за порушення ТОВ "Акпадон Агро" вимог Закону №185/94, та, враховуючи, що суд не може підміняти орган ДПС у здійсненні функцій щодо притягнення платника податків до відповідальності за порушення валютного законодавства у вигляді застосування штрафних санкцій, суди прийшли до висновку про необхідність скасування спірного податкового повідомлення-рішення у повному обсязі, оскільки правильність визначеної ним суми грошового зобов`язання не доведена відповідачем.
Суд апеляційної інстанції додатково зазначив, що контролюючим органом було долучено до матеріалів справи новий розрахунок пені на суму 1103394,55 грн. Поданням такого розрахунку, за твердженням апеляційного суду, фактично свідчить про визнання відповідачем неправомірності нарахування пені, оскільки до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення додано розрахунок на суму 1118992,16 грн. 
З такими рішеннями судів не погодився контролюючий орган та подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, відповідач зазначає, що ним подано до матеріалів справи детальний розрахунок суми грошового зобов`язання, визначеного оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, а відтак суди, прийшовши до висновку про неправильне встановлення контролюючим органом дати початку виникнення заборгованості і курсу валюти на день виникнення заборгованості, та неправильне обрахування кількості прострочених днів надходження виручки в іноземній валюті, мали можливість перевірити законність податкового повідомлення-рішення та прийняте відповідне судове рішення про визнання його правомірним як повністю, так і в певній частині. 
Контролюючий орган наголошує, що, врахувавши та у повному обсязі дотримавшись висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 26 жовтня 2023 року у цій справі, ним було здійснено новий розрахунок пені за порушення Товариством розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, який долучено до матеріалів справи під час нового розгляду справи судом першої інстанції, однак, як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій безпідставно не було надано такому розрахунку належної оцінки, що, на переконання відповідача, призвело до помилкових висновків про задоволення позовних вимог у повному обсязі. 
Верховний Суд ухвалою від 16 вересня 2024 року   відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2024 року у цій справі для перевірки наведених у ній доводів. 
Позивач у письмовому відзиві на касаційну скаргу проти доводів та вимог останньої заперечив, вважаючи їх безпідставними, а рішення судів попередніх інстанцій, які просить залишити без змін, - обґрунтованими та законними.
Переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і дотримання норм процесуального права, Верховний Суд виходить з наступного.
Відповідно до частин 1 та 3 статті 1 Закону №185/94 виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.
Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.
Приписами ж частин 1 та 4 статті 2 Закону №185/94 передбачалось, що імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.
Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.
Разом з тим, згідно зі статтею 4 Закону №185/94 порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).
У разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.
У разі прийняття судом рішення про відмову в позові повністю або частково або припинення (закриття) провадження у справі чи залишення позову без розгляду строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, поновлюються і пеня за їх порушення сплачується за кожний день прострочення, включаючи період, на який ці строки було зупинено.
У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.
Постановою Правління НБУ від 20 серпня 2014 року №515 "Про врегулювання ситуації на валютному ринку України" встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону №185/94, здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів. Постанова набирає чинності з 21 серпня 2014 року і діє до 21 листопада 2014 року.
Відповідно до постанови Правління НБУ від 20 листопада 2014 року №734 "Про врегулювання ситуації на валютному ринку України" розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону №185/94, здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів. Постанова набирає чинності з 22 листопада 2014 року і діє до 02 грудня 2014 року включно.
Згідно з постановою Правління НБУ від 01 грудня 2014 року №758 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону №185/94, здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів. Постанова набирає чинності з 03 грудня 2014 року і діє до 03 березня 2015 року включно.
За змістом постанови Правління НБУ від 03 березня 2015 року №160 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону №185/94, здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів. Постанова набирає чинності з 04 березня 2015 року і діє до 03 червня 2015 року включно.
Постанова Правління НБУ від 03 червня 2015 року №354 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" визначала, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону №185/94, здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів. Постанова набирає чинності з 04 червня 2015 року і діє до 03 вересня 2015 року включно.
Відповідно до постанови Правління НБУ від 03 вересня 2015 року №581 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону №185/94, здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів. Постанова набирає чинності з 04 вересня 2015 року і діє до 04 грудня 2015 року включно.
Згідно з постановою Правління НБУ від 04 грудня 2015 року №863 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону №185/94, здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів. Постанова набирає чинності з 05 грудня 2015 року і діє до 04 березня 2016 року включно.
03 березня 2016 року Правління НБУ постановою за №140 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" установило, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону №185/94, здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів. Постанова набирає чинності з 05 березня 2016 року і діє до 08 червня 2016 року включно.
За змістом постанови Правління НБУ від 07 червня 2016 року №342 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону №185/94, здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів. Постанова набирає чинності з 09 червня 2016 року і діє до 14 вересня 2016 року включно.
Разом з тим пунктом 2 постанови Правління НБУ від 28 липня 2016 року №361 «Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України» внесено до постанови Правління НБУ від 07 червня 2016 року №342 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" зміни й у пункті 1 цифри "90" замінено цифрами "120". Ця постанова набирає чинності з дня, наступного за днем її офіційного опублікування (з 29 липня 2016 року). Пункт 2 цієї постанови діє до 14 вересня 2016 року включно.
Відповідно до постанови Правління НБУ від 14 вересня 2016 року №386 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону №185/94, здійснюються у строк, що не перевищує 120 календарних днів. Постанова набирає чинності з 15 вересня 2016 року і діє до 15 грудня 2016 року включно.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суди встановили наступне.
1. На виконання умов імпортного контракту №16/04 від 16 липня 2013 року, укладеного між резидентом Великобританії "Fortland Development" LLP (як продавцем) та ТОВ "Акпадон-Агро" (як покупцем), останнє здійснило попередню оплату товару згідно наступних платіжних доручень в іноземній валюті:
- №1829 від 22 жовтня 2014 року на суму 11 500 Євро (граничний строк надходження імпорту - 20 січня 2015 року);
- №1831 від 23 жовтня 2014 року на суму 10 000 Євро (граничний строк надходження імпорту - 21 січня 2015 року);
- №1836 від 24 жовтня 2014 року на суму 10 000 Євро (граничний строк надходження імпорту - 22 січня 2015 року);
- №1838 від 27 жовтня 2014 року на суму 10 000 Євро (граничний строк надходження імпорту - 25 січня 2015 року);
- №1845 від 29 жовтня 2014 року на суму 10 000 Євро (граничний строк надходження імпорту - 27 січня 2015 року);
- №1848 від 30 жовтня 2014 року на суму 10 000 Євро (граничний строк надходження імпорту - 28 січня 2015 року).
Контролюючим органом в акті перевірки визначено, що порушення законодавчо встановленого строку здійснення імпортних операцій за контрактом №16/04 складає:
- в сумі 11 500 Євро на 78 днів (з 21 січня по 08 квітня 2015 року);
- в сумі 10 000 Євро на 77 днів (з 22 січня по 08 квітня 2015 року):
- в сумі 10 000 Євро на 76 днів (з 23 січня по 08 квітня 2015 року);
- в сумі 10 000 Євро на 73 дні (з 26 січня по 08 квітня 2015 року);
- в сумі 10 000 Євро на 71 день (з 28 січня по 08 квітня 2015 року);
- в сумі 10 000 Євро на 70 днів (з 29 січня по 08 квітня 2015 року).
Судами встановлено, що у зв`язку з невиконанням нерезидентом зобов`язань по контракту №16/04 від 16 липня 2013 року ТОВ "Акпадон-Агро" звернулось до Господарського суду Хмельницької області з позовною заявою від 30 березня 2015 року про стягнення з нерезидента 61 500 Євро основної заборгованості й ухвалою суду у справі №924/533/15 від 09 квітня 2015 року позовну заяву прийнято до розгляду.
2. На виконання умов імпортного контракту №18 від 04 серпня 2013 року ТОВ "Акпадон-Агро" (як покупцем) здійснено попередню оплату товару резиденту Великобританії "Fortland Development" LLP (як продавцю) згідно наступних платіжних доручень в іноземній валюті:
- №1877 від 11 листопада 2014 року на суму 10 000 Євро (граничний строк надходження імпорту - 09 лютого 2015 року);
- №1878 від 12 листопада 2014 року на суму 10 000 Євро (граничний строк надходження імпорту - 10 лютого 2015 року);
- №1882 від 13 листопада 2014 року на суму 10 000 Євро (граничний строк надходження імпорту - 11 лютого 2015 року);
- №1883 від 14 листопада 2014 року на суму 10 000 Євро (граничний строк надходження імпорту - 12 лютого 2015 року);
- №1888 від 17 листопада 2014 року на суму 585 Євро (граничний строк надходження імпорту - 15 лютого 2015 року).
Як вказано в акті перевірки, порушення законодавчо встановленого строку здійснення імпортної операції за контрактом №18 від 04 серпня 2013 року складає:
- в сумі 10 000 Євро на 57 днів (з 10 лютого по 07 квітня 2015 року);
- в сумі 10 000 Євро на 56 днів (з 11 лютого по 07 квітня 2015 року);
- в сумі 10 000 Євро на 55 днів (з 12 лютого по 07 квітня 2015 року);
- в сумі 10 000 Євро на 54 дні (з 13 лютого по 07 квітня 2015 року);
- в сумі 585 Євро на 51 день (з 16 лютого по 07 квітня 2015 року).
У зв`язку з невиконанням нерезидентом зобов`язань по контракту №18 від 04 серпня 2013 року ТОВ "Акпадон-Агро" звернулось до Господарського суду Хмельницької області з позовною заявою від 30 березня 2015 року про стягнення з нерезидента 40 585 Євро основної заборгованості й ухвалою суду у справі №924/519/15 від 08 квітня 2015 року позовну заяву прийнято до розгляду.
3. Стосовно виконання імпортного контракту №82 від 30 серпня 2013 року, укладеного між ТОВ "Акпадон-Агро" (як покупцем) та резидентом Великобританії "Fortland Development" LLP (як продавцем), то Товариством здійснено попередню оплату товару відповідно до таких платіжних доручень в іноземній валюті:
- №1839 від 28 жовтня 2014 року на суму 10 000 Євро (граничний строк надходження імпорту - 26 січня 2015 року);
- №1850 від 31 жовтня 2014 року на суму 10 000 Євро (граничний строк надходження імпорту - 29 січня 2015 року);
- №1858 від 03 листопада 2014 року на суму 10 000 Євро (граничний строк надходження імпорту - 01 лютого 2015 року);
- №1861 від 04 листопада 2014 року на суму 10 000 Євро (граничний строк надходження імпорту - 02 лютого 2015 року);
- №1870 від 06 листопада 2014 року на суму 8 900 Євро (граничний строк надходження імпорту - 04 лютого 2015 року);
- №1872 від 07 листопада 2014 року на суму 10 000 Євро (граничний строк надходження імпорту - 05 лютого 2015 року);
- №1875 від 10 листопада 2014 року на суму 10 000 Євро (граничний строк надходження імпорту - 08 лютого 2015 року).
Під час проведення перевірки податковим органом встановлено, що порушення законодавчо встановленого строку здійснення імпортних операцій складає:
- в сумі 10 000 Євро на 72 дні (з 27 січня по 08 квітня 2015 року);
- в сумі 10 000 Євро на 69 днів (з 30 січня по 08 квітня 2015 року);
- в сумі 10 000 Євро на 66 днів (з 02 лютого по 08 квітня 2015 року);
- в сумі 10 000 Євро на 65 днів (з 03 лютого по 08 квітня 2015 року);
- в сумі 8 900 Євро на 63 дні (з 05 лютого по 08 квітня 2015 року);
- в сумі 10 000 Євро на 62 дні (з 06 лютого по 08 квітня 2015 року);
- в сумі 10 000 Євро на 59 днів (з 09 лютого по 08 квітня 2015 року).
У зв`язку з невиконанням нерезидентом зобов`язань по контракту №82 від 30 серпня 2013 року ТОВ "Акпадон-Агро" звернулось до Господарського суду Хмельницької області з позовною заявою від 30 березня 2015 року про стягнення з нерезидента 68 900 Євро основної заборгованості й ухвалою від 09 квітня 2015 року у справі №924/520/15 суд прийняв позовну заяву до розгляду.
4. Щодо договірних відносин за імпортним контрактом №MD-30/05 від 30 травня 2016 року, укладеним між ТОВ "Акпадон-Агро" (як покупцем) та SRL"Acpadon", Республіка Молдова (як продавцем), то на виконання його умов Товариством здійснено попередню оплату згідно платіжного доручення в іноземній валюті №2542JBKLGO від 14 червня 2016 року на суму 10 000 Євро (граничний строк надходження імпорту - 12 жовтня 2016 року).
Повернення коштів на суму 10 000 Євро надійшло на користь ТОВ "Акпадон-Агро" 22 липня 2017 року (платіжне доручення №2202078600).
Контролюючим органом під час перевірки визначено, що період прострочення імпорту на суму 10  000 Євро складає 133 дні (з 13 жовтня 2016 року по 22 липня 2017 року).
5. Відповідно до експортного контракту від 18 лютого 2015 року №MD-18/02 ТП, укладеного між ТОВ "Акпадон-Агро" (як продавцем) та SRL"Valesia-Prim", Молдова (як покупцем), Товариством відвантажено покупцеві товар за наступними митними деклараціями:
- №400050000/2015/001712 від 27 лютого 2015 року на суму 4 000 Євро (граничний строк надходження виручки в іноземній валюті - 28 травня 2015 року);
- №400050000/2015/002865 від 02 квітня 2015 року на суму 2 510 Євро (граничний строк надходження виручки в іноземній валюті - 01 липня 2015 року).
Оплата за відвантажений товар надійшла на валютний рахунок ТОВ "Акпадон-Агро" згідно виписки банку 10 липня 2015 року на суму 5 510 Євро.
Згідно розрахунку пені період прострочення складає:
1) в сумі 4 000 Євро на 43 дні (з 29 травня 2015 року по 10 липня 2015 року);
2) в сумі 1 510 Євро на 9 днів (з 02 липня 2015 року по 10 липня 2015 року);
3) в сумі 1 000 Євро на 700 днів (з 02 липня 2015 року по 31 травня 2017 року).
6. На виконання експортного контракту від 02 березня 2016 року №02/03, укладеного між ТОВ "Акпадон-Агро" (як продавцем) та ЗАО "Пуховичский Агропродукт", Республіка Білорусь (як покупцем), Товариством відвантажено покупцеві товар за наступними митними деклараціями :
- №400050000/2016/004325 від 11 квітня 2016 року на суму 35 000 Євро (граничний строк надходження виручки в іноземній валюті - 10 липня 2016 року);
- №400050000/2016/004327 від 11 квітня 2016 року на суму 35 000 Євро (граничний строк надходження виручки в іноземній валюті - 10 липня 2016 року);
- №400050000/2016/004328 від 11 квітня 2016 року на суму 35 000 Євро (граничний строк надходження виручки в іноземній валюті - 10 липня 2016 року).
Оплата за відвантажений товар надійшла на валютний рахунок ТОВ "Акпадон-Агро" згідно наступних виписок банку:
- від 06 травня 2016 року - на суму 50 000 Євро;
- від 12 травня 2016 року - на суму 25 000 Євро;
- від 17 жовтня 2016 року - на суму 30 000 Євро.
Згідно розрахунку пені період прострочення складає 99 днів, сума прострочення - 30 000 Євро, строк - з 11 липня по 17 жовтня 2016 року.
У зв`язку з невиконанням нерезидентом ЗАО "Пуховичский Агропродукт" зобов`язань по контракту №02/03 від 02 березня 2016 року ТОВ "Акпадон-Агро" звернулось до Господарського суду Хмельницької області з позовною заявою про стягнення 824  460,00 грн. (30 000 Євро) основної заборгованості й ухвалою у справі №924/661/16 від 18 липня 2016 року позовну заяву прийнято до розгляду.
Разом з тим ухвалою Господарського суду Хмельницької області 23 грудня 2016 року провадження у справі №924/661/16 припинено у зв`язку із сплатою ЗАО "Пуховичский Агропродукт" боргу в повному обсязі.
Ключовими питаннями, які постали перед судами під час вирішення цієї справи (з урахуванням постанови Верховного Суду від 26 жовтня 2023 року у цій справі), є встановлення дати, з якої починається перебіг встановленого законодавством строку для повернення валютної виручки, та момент, з якого припиняється нарахування санкцій; початкової дати нарахування пені та відповідно курсу валюти для її нарахування.
Згідно з статтею 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" момент здійснення експорту (імпорту) - момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця. Тобто, ця стаття містить посилання лише на первинний момент переміщення товару через митний кордон України - фізичний перетин товаром митного кордону.
Відповідно до частини першої статті 195 Митного кодексу України переміщення товарів через митний кордон України здійснюється у пунктах пропуску через державний кордон України, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.
Якщо за умовами перевезення митне оформлення товарів у повному обсязі здійснюється не в місці перетину митного кордону, а перевезення здійснюється із зміною транспортного засобу у пункті пропуску через державний кордон України, органу доходів і зборів у пункті пропуску через державний кордон України подаються транспортні, комерційні та інші супровідні документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації та необхідні для прийняття рішення про можливість їх пропуску через митний кордон України (частина третя статті 198 Митного кодексу України).
За змістом частин третьої та четвертої статті 247 Митного кодексу України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється в будь-якому органі доходів і зборів з пред`явленням їх цьому органу, якщо інше не передбачено цим Кодексом; митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через територію України в митному режимі транзиту, здійснюється органом доходів і зборів, у зоні діяльності якого починається транзитне переміщення.
Як визначено частиною першою статті 322 Митного кодексу України товари, що переміщуються через митний кордон України, разом з їх упаковкою та маркуванням, транспортні засоби комерційного призначення, якими вони переміщуються через митний кордон України, пред`являються у незмінному стані для митного контролю, а документи на ці товари, транспортні засоби подаються органам доходів і зборів у пунктах пропуску через державний кордон України та в інших місцях на митній території України, встановлених органами доходів і зборів для здійснення митного контролю та митного оформлення, не пізніше ніж через три години після прибуття зазначених товарів у пункт пропуску через державний кордон України або інше визначене органами доходів і зборів місце.
Таким чином, у разі порушення 90-денного строку зарахування виручки резидента в іноземній валюті на валютний рахунок в уповноваженому банку підлягає нарахуванню пеня за кожний день прострочення. При цьому моментом вчинення імпортної операції, зокрема, моментом поставки товару за такою операцією, для застосування статей 2, 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" є момент фактичного перетину імпортованим товаром митного кордону України.
Судами встановлено, що по експортному контракту №02/03 контролюючий орган обрахував встановлений законодавством граничний строк для повернення валютної виручки з 11 квітня 2016 року, тобто з дати складання митних декларацій №400050000/2016/004325, №400050000/2016/004327, №400050000/2016/004328), і за результатами такого обрахунку визначив дату 10 липня 2016 року як останній день надходження виручки в іноземній валюті.
При цьому фактичний перетин кордону товаром відбувся 12 квітня 2016 року, що підтверджується повідомленням митниці, яке міститься в матеріалах справи.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що по експортному контракту №02/03 відповідач неправильно визначив дату, з якої починається перебіг встановленого законодавством строку для повернення валютної виручки, у зв`язку з цим неправильно встановлена дата початку виникнення заборгованості і курс валюти на день виникнення заборгованості.
По експортному контракту №18/02 контролюючий орган обрахував встановлений законодавством граничний строк для повернення валютної виручки з 27 лютого 2015 року (митна декларація №400050000/2015/001712) та 02 квітня 2015 року (митна декларація №400050000/2015/002865), і за результатами такого обрахунку визначив дати 28 травня 2015 року та 01 липня 2015 року як останні дні надходження виручки в іноземній валюті.
Фактичний перетин кордону товаром відбувся 01 березня 2015 року та 05 квітня 2015 року відповідно, що підтверджується повідомленнями митниці, які містяться в матеріалах справи.
Відтак, як обґрунтовано стверджено судами, по експортному контракту №18/02 відповідач неправильно визначив дату, з якої починається перебіг встановленого законодавством строку для повернення валютної виручки, у зв`язку з цим неправильно встановлена дата початку виникнення заборгованості і курс валюти на день виникнення заборгованості.
Щодо встановлення моменту, з якого припиняється нарахування санкцій, то суди виходили з того що передбачене частиною другою статті 4 Закону №185/94 припинення нарахування пені пов`язане зі зверненням резидента за захистом порушеного нерезидентом права, тому нарахування пені за кожен день прострочення встановлених статтями 1 та 2 цього Закону строку, включаючи період, на який перебіг цього строку було зупинено, здійснюється тільки у разі вирішення судом спору між резидентом і нерезидентом на користь останнього.
Водночас припинення судом провадження у справі у зв`язку з добровільним виконанням нерезидентом позовних вимог є позитивним вирішенням спору на користь позивача, оскільки у рішенні цього суду встановлений факт порушення нерезидентом прав позивача на отримання валютних коштів згідно з умовами зовнішньоекономічного контракту та обґрунтованість його позовних вимог.
Судами попередніх інстанцій констатовано, що про вирішення на користь ТОВ "Акпадон Агро" спорів свідчать такі рішення:
- імпортний контракт №16/04 - рішення Господарського суду Хмельницької області від 03.10.2016 по справі №924/1920/15;
- імпортний контракт №18 - рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.10.2016 по справі №924/1927/15;
- імпортний контракт №82 - рішення Господарського суду Хмельницької області від 06.10.2016 по справі №924/1933/15;
- імпортний контракт №02/03 - ухвала Господарського суду Хмельницької області від 23.12.2016 по справі №924/661/16 про припинення провадження у зв`язку з сплатою боргу.
Згідно зі статтею 4 Закону №185/94 порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).
У разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.
У разі прийняття судом рішення про відмову в позові повністю або частково або припинення (закриття) провадження у справі чи залишення позову без розгляду строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, поновлюються і пеня за їх порушення сплачується за кожний день прострочення, включаючи період, на який ці строки було зупинено.
У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.
Отже, зі змісту статті 4 Закону № 185/94-ВР вбачається, що строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується виключно у випадках звернення резидента до суду, Міжнародного комерційного арбітражного суду чи Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України, про що зазначив Верховний Суд у постановах від 25 квітня 2019 року (справа № 820/658/17), від 12 липня 2024 року (справа №826/10658/17), від 09 січня 2025 року (справа №320/5804/18).
Відповідних висновків дійшов і Верховний Суду України в постановах від 13 лютого 2012 року у справі № 21-422а11 та від 27 лютого 2012 року у справі № 21-387а11.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з твердженнями судів першої та апеляційної інстанцій, що контролюючий орган безпідставно не врахував положення статті 4 Закону №185/94 та не зупинив нарахування ТОВ "Акпадон Агро" пені з дати прийняття позовних заяв до розгляду судом справ, у зв`язку з чим по вказаним вище імпортним контрактам відповідач неправильно обрахував кількість прострочених днів надходження виручки в іноземній валюті.
Крім цього, по імпортному контракту №30/05 контролюючий орган неправильно обрахував кількість прострочених днів надходження виручки в іноземній валюті, оскільки нарахував пеню за 22 лютого 2017 року -  день, в якому відбулось виконання зобов`язання.
Разом з тим, колегія суддів зауважує, що суди попередніх інстанцій, встановивши, що контролюючий орган неправильно розрахував суму штрафних санкцій за порушення ТОВ "Акпадон Агро" вимог Закону №185/94, помилково прийшли до висновку про необхідність скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення у повному обсязі, пославшись на те, що суд не може підміняти орган ДПС у здійсненні функцій щодо притягнення платника податків до відповідальності за порушення валютного законодавства у вигляді застосування штрафних санкцій.
Натомість, суд не позбавлений можливості скасувати рішення суб`єкта владних повноважень у частині, так само як і не позбавлений можливості виділити із загального обсягу грошових зобов`язань (штрафних санкцій) суму, яка збільшена (нарахована) правомірно. Такі дії суду не є підміною компетенції контролюючого органу, а є способом забезпечення справедливого балансу, що відповідає повноваженням адміністративного суду.
Такий підхід узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 23 жовтня 2018 року у справі №808/3458/16, від 26 грудня 2018 року у справі №2а/0370/3780/11, від 03 вересня 2019 року у справі №806/2049/18, від 15 липня 2021 року у справі № 580/2729/19 та інших.
Водночас, положення КАС України не дають касаційній інстанції права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та виключає можливість перевірити Верховним Судом правильність висновків судів попередніх інстанцій в цій частині по суті спору.
Згідно з частиною другою статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1-3 частини четвертої статті 328 цього Кодексу; або 2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або 3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; 4) суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.
Частиною четвертою зазначеної статті встановлено, що справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
Оскільки суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильних висновків щодо розуміння і тлумачення норм матеріального права по суті ключових питань, однак, не в повному обсязі встановили обставини для остаточного вирішення спору, справа підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 341, 345, 353, 355, 356, 359 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області задовольнити частково.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2024 року скасувати, а справу №822/1981/17 направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді | В.П. Юрченко І.А. Васильєва   М.М. Гімон