УХВАЛА

17 вересня 2025 року
м. Київ
справа №826/15068/16
адміністративне провадження №К/990/35471/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Олендера І.Я., 
суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф., 
перевіривши касаційну скаргу   Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.12.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2025 у справі №826/15068/16     за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Арабський енергетичний Альянс ЮЕЙ» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Державної фіскальної служби України, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби у місті Києві, про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Арабський енергетичний Альянс ЮЕЙ» звернулося до суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Державної фіскальної служби України, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби у місті Києві, про визнання протиправними дій Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби та Державної фіскальної служби України з безпідставного списання пені в розмірі 109257,42грн з особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Арабський енергетичний Альянс ЮЕЙ» (КБК 14010100) (54) у системі електронного адміністрування ПДВ; визнання протиправною бездіяльності Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби та Державної фіскальної служби України пов`язаної з ухиленням від відновлення суми ПДВ у розмірі 109257,42грн на особовому рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Арабський енергетичний Альянс ЮЕЙ» (КБК 14010100) (54) у системі електронного адміністрування ПДВ; зобов`язання Державну фіскальну службу України надіслати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у якому відкрито рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Арабський енергетичний Альянс ЮЕЙ» як платника в системі електронного адміністрування ПДВ коригуючий реєстр з відновленням суми у розмірі 109257,42грн раніше безпідставно списаної у вигляді стягнення пені.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.07.2019 позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо нарахування пені у розмірі 109257,42грн та списання пені у розмірі 109257,42грн з особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Арабський енергетичний Альянс ЮЕЙ» (КБК 14010100) (54) у системі електронного адміністрування ПДВ. Зобов`язано Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби підготувати та надіслати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у якому відкрито рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Арабський енергетичний Альянс ЮЕЙ» як платника в системі електронного адміністрування ПДВ висновок про повернення помилково списаної пені у розмірі 109257,42грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Судом у справі 22.11.2021 видано виконавчий лист.
До суду 01.12.2022 від Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі м. Києва надійшла заява про заміну боржника у виконавчому провадженні №67919308 з Офісу великих платників податків ДФС на його правонаступника - Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ ВП 44082145).
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.12.2022, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2025, замінено боржника у виконавчому провадженні №67919308 з виконання постанов Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 16.12.2021 про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору з Офісу великих платників податків ДФС на його правонаступника - Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ ВП 44082145).
Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України через підсистему «Електронний суд» 25.08.2025 звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.12.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2025 у справі №826/15068/16, ухвалити в цій справі нову постанову, якою в заміні боржника у виконавчому провадженні по справі №826/15068/16 відмовити в повному обсязі.
У зв`язку з невідповідністю касаційної скарги вимогам статей 329, 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), Верховний Суд ухвалою від 27.08.2025 подану контролюючим органом касаційну скаргу залишив без руху та запропонував скаржнику в десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали надати до суду обґрунтовану заяву (клопотання) про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску строку, якщо такі є, з доданням до неї (нього) доказів на підтвердження вказаних у заяві (клопотанні) обставин. Окрім того, у зв`язку з невідповідністю касаційної скарги вимогам частини четвертої статті 330 КАС України, суд запропоновував скаржнику, у визначений в цій же ухвалі строк, усунути недоліки касаційної скарги та надати до суду документ про сплату судового збору у розмірі 2422,40грн за подання касаційної скарги у цій справі.
Залишаючи подану скаржником касаційну скаргу без руху, Верховний Суд установив, що постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2025 у справі №826/15068/16 була прийнята у порядку письмового провадження.         
Інформації щодо дати складання повного тексту постанови її відомості не містять.
Водночас, відповідно до приписів статті 250 КАС України датою складення повного судового рішення, прийнятого в порядку письмового провадження, є день його підписання всім складом суду. 
Постанова суду апеляційної інстанції підписана колегією суддів 17.07.2025. Отже, у розумінні процесуального закону, 17.07.2025 вважається днем складання повного тексту постанови у справі №826/15068/16. 
Таким чином, останнім днем для звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою в межах встановленого законом строку (з урахуванням вихідних днів) був день із датою 18.08.2025, у той час, як касаційну скаргу до Верховного Суду скаржником подано 25.08.2025, що свідчить про пропуск встановленого законом процесуального строку на касаційне оскарження спірних у цій справі судових рішень.
Натомість, звертаючись до суду з касаційною скаргою питання про поновлення строку на касаційне оскарження спірних у цій справі судових рішень Центральне міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України не порушило; жодних доказів, які б засвідчували поважність підстав пропуску строку на касаційне оскарження ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.12.2022 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2025 у справі №826/15068/16  скаржник до суду касаційної інстанції також не надав.
А тому, Верховний Суд дійшов висновку, що скаржнику, з-поміж іншого, необхідно надати до суду обґрунтовану заяву (клопотання) про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2025, ухваленої за результатом апеляційного перегляду ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.12.2022 у справі №826/15068/16  із зазначенням підстав та долученням належних доказів, що унеможливили своєчасне вчинення процесуальної дії зі звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою у строк визначений законом.
У даному випадку, як вказав суд, належними доказами можуть бути, наприклад: докази своєчасного звернення (або неможливості звернення) до суду апеляційної інстанції про отримання оскаржуваного рішення, оригінал поштового конверта в якому оскаржувану постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2025 у справі №826/15068/16   було направлено рекомендованим листом на адресу скаржника або довідка суду апеляційної інстанції про час направлення/ненаправлення копії оскаржуваного судового рішення на адресу останнього тощо.        
У зв`язку з наявністю у Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України офіційної електронної адреси та електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд», копія ухвали про залишення касаційної скарги без руху від 27.08.2025 була направлена останньому в електронній формі за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
Згідно з інформацією, наявною в комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду» електронний документ (ухвала суду від 27.08.2025) доставлено в електронний кабінет Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України 29.08.2025 о 00:07год.
На виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків, утвореним на правах відокремленого підрозділу ДПС України через підсистему «Електронний суд» 05.09.2025 до Верховного Суду подано заяву про усунення недоліків з обґрунтуванням необхідності поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження спірних ухвали та постанови, прийнятих у цій справі, до якої долучено документ про сплату судового збору (платіжна інструкція №889 від 02.09.2025 на суму 2422,40грн) як доказ сплати судового збору за подання касаційної скарги у цій справі.
В обґрунтування поважності підстав пропуску строку при поданні касаційної скарги скаржник посилається на наступні обставини: факт функціонування державних органів, зокрема, Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України в умовах воєнного стану. Останній, на його думку, є форс-мажорною обставиною, яка істотно ускладнила реалізацію процесуальних прав учасників справи.
Скаржник стверджує, що зазначені ним обставини є безпосереднім чинником необхідності поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, ухвалених у цій справі, скільки факт звернення до суду з касаційною скаргою уже свідчить про те, що контролюючий орган дійсно бажає реалізувати своє право на касаційне оскарження ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.12.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2025 у справі №826/15068/16. 
Далі за змістом клопотання скаржник, посилаючись на низку рішень Верховного Суду щодо поновлення строків касаційного оскарження, наголошує на належній реалізації ним права на звернення до суду, а також зазначає на відсутність зловживання процесуальними правами з боку контролюючого органу.
Цитуючи правові позиції Європейського Суду з прав людини, положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та керуючись положеннями КАС України, скаржник вказує про необхідність урахування зазначених ним у клопотанні обставин як поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження.
Разом з тим, оцінивши доводи наведені контролюючим органом у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження спірних у цій справі судових рішень, надісланому на виконання вимог ухвали від 27.08.2025 про залишення касаційної скарги без руху, Верховний Суд уважає їх неповажними з огляду на наступне.
Статтею 129 Конституції України   передбачено, що однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Відповідно до частини першої   статті 5 КАС України   кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Згідно з частиною першою   статті 13 КАС України   учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Враховуючи викладене, особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановленому вказаним Кодексом порядку.
Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).
В свою чергу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (пункт 109 рішення у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» від 07.07.1989).
Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених   КАС України   певних процесуальних дій.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.
У той же час, Верховний Суд звертає увагу, що з урахуванням приписів   статті 44 КАС України   скаржник, який діє як суб`єкти владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на касаційне оскарження судового рішення, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту для чого, як особа, зацікавлена у її поданні, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи й унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання касаційної скарги, та підтвердженні відповідними доказами.
Керуючись частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 №3262, згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень з`ясовано, що постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2025 у справі №826/15068/16 була прийнята у порядку письмового провадження.         
Інформації щодо дати складання повного тексту постанови її відомості не містять.
Водночас, відповідно до приписів статті 250 КАС України датою складення повного судового рішення, прийнятого в порядку письмового провадження, є день його підписання всім складом суду. 
Постанова суду апеляційної інстанції підписана колегією суддів 17.07.2025. Отже, у розумінні процесуального закону, 17.07.2025 вважається днем складання повного тексту постанови у справі №826/15068/16. 
Таким чином, останнім днем для звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою в межах встановленого законом строку (з урахуванням вихідних днів) був день із датою 18.08.2025, у той час, як касаційну скаргу до Верховного Суду скаржником подано 25.08.2025, що свідчить про пропуск встановленого законом процесуального строку на касаційне оскарження спірних у цій справі судових рішень.
Верховний Суд звертає увагу, що термін визначення процесуального строку на оскарження рішення суду обчислюється з моменту виготовлення судового рішення суду апеляційної інстанції в повному обсязі або з моменту вручення особі такого судового рішення, а тому обставини, на які посилається скаржник у поданому ним на виконання вимог ухвали від 27.08.2025 про залишення касаційної скарги без руху клопотанні, не свідчать про наявність у останнього безумовного права в будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати своє право на касаційне оскарження судових рішень, та не можуть вважатися належним доказом того, що пропуск строку на касаційне оскарження відбувся з незалежних від волі скаржника причин.
Скаржник, маючи намір реалізувати надане йому право на касаційне оскарження судового рішення, зобов`язаний діяти сумлінно, тобто добросовісно ставитися до наявних у нього процесуальних прав та реалізовувати їх таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання процесуальних обов`язків, у тому числі щодо дотримання строку подання касаційної скарги, а також вимог до її форми та змісту. 
Оцінивши довід скаржника на обставину запровадження з 24 лютого 2022 року на території України правового режиму воєнного стану, Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що дійсно, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №?2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на всій території України запроваджено воєнний стан, дія якого триває й дотепер.
Запровадження воєнного стану, згідно з частиною першою статті 121 КАС України, є обставиною, яка підлягає врахуванню при вирішенні питання про поновлення процесуального строку, якщо буде встановлено наявність прямого причинного зв`язку між цією обставиною та фактом пропуску відповідного строку.
При цьому, питання поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в країні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках, зокрема й у випадку звернення до суду з повторною/черговою скаргою, оскільки поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання касаційної скарги здійснюється судом у виняткових, особливих випадках і лише за наявності обставин об`єктивного й непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частин першої, другої статті 9 Закону України від 12.05.2015 №389-VIII «Про воєнний стан» в умовах воєнного стану Президент України та Верховна Рада України діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією та законами України. Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.
Надаючи оцінку доводам відповідача суд вважає за необхідне зазначити, що Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022 стосується виключно запровадження воєнного стану на території України та не містить положень щодо зміни строків розгляду справ чи інших процесуальних строків. Зазначеним указом, а також законодавчими актами, якими він затверджений, не було внесено змін до Кодексу адміністративного судочинства України щодо регулювання процесуальних строків.
Органи державної влади після запровадження воєнного стану продовжують здійснювати свої повноваження у встановленому законом порядку. Рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, затверджені рішенням Ради суддів України від 05.08.2022 №23, мають виключно рекомендаційний характер та можуть враховуватися судом лише у сукупності з іншими обставинами та доказами, що підтверджують наявність підстав, зокрема, для поновлення процесуального строку.
Отже, сам по собі факт запровадження воєнного стану не може розглядатися як достатня та безумовна підстава для визнання причин пропуску процесуального строку поважними. Для цього необхідно надати належні обґрунтування та докази того, яким саме чином запровадження воєнного стану вплинуло на діяльність конкретного державного органу.
У свою чергу, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження та посилаючись на складний режим функціонування державних органів, зокрема, Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, утвореного як відокремлений підрозділ ДПС України, в умовах дії на всій території України правового режиму воєнного стану, скаржник не наводить конкретних доводів і не надає суду жодних доказів, які б підтверджували, яким саме чином вказані обставини вплинули на його обов`язок дотриматися встановленого КАС України строку касаційного оскарження спірних у справі №826/15068/16   - ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.12.2022 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2025 у справі №826/15068/16. 
Право на касаційний перегляд судових рішень нерозривно пов`язане з обов`язком дотримання процесуального закону щодо порядку, строків та умов реалізації цього права. Процесуальні обов`язки в цій частині є однаковими для всіх учасників судового процесу, що відповідає принципу рівності сторін та забезпечує дотримання засад адміністративного судочинства.
Неналежна організація трудового процесу з боку відповідальних осіб та виникнення організаційних складнощів у роботі суб`єкта владних повноважень, на думку Верховного Суду, є суб`єктивною причиною, а наслідки, що настали внаслідок такої причини, є результатом неналежного виконання процесуальних обов`язків, які мають бути однаковими для всіх учасників справи.
Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України діє від імені держави як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинне намагатися отримати вигоду від власних організаційних труднощів шляхом уникнення або зволікання виконання процесуальних обов`язків, зокрема, подання касаційної скарги в належний строк.
Отже, сукупність встановлених Верховним Судом, за результатом розгляду заявленого контролюючим органом клопотання про поновлення пропущеного строку обставин свідчить виключно про те, що Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України допустило необґрунтовані зволікання щодо реалізації свого права на касаційне оскарження з дотриманням вимог КАС України. 
Ураховуючи обставини справи, зазначені скаржником причини пропуску строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані судом поважними, оскільки вони не є такими, що не залежали від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Отже, Верховний Суд не убачає підстав для визнання, викладених скаржником у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження, причин пропуску такого строку поважними. 
У випадку наявності інших підстав та доказів, які б підтверджували неможливість своєчасного вчинення процесуальної дії зі звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою у строк визначений законом, скаржник має право звернутися до Верховного Суду з відповідною обґрунтованою заявою.
Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
Таким чином, подана касаційна скарга підлягає повторному залишенню без руху для надання скаржнику часу повідомити суд про інші поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження, якщо такі є, та надати належні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень у цій справі.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей   329-330, 332 КАС України, -
у х в а л и в:
Касаційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.12.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2025 у справі №826/15068/16     за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Арабський енергетичний Альянс ЮЕЙ» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Державної фіскальної служби України, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби у місті Києві, про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії повторно залишити без руху.
Встановити особі, що подала касаційну скаргу десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для виконання вимог, що стали підставою залишення касаційної скарги без руху.
Роз`яснити, що у разі, якщо скаржником у строк визначений судом не буде подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані судом неповажними, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.       
                                   Судді                                                                                                                                                                              І.Я. Олендер
                                                                                                                                                                                                                                                                І.А. Гончарова
                                                                                                                                                                                                                                      Р.Ф. Ханова