П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  127/18332/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гриневич В.С.   
Суддя-доповідач -  Сапальова Т.В.   
24 вересня 2025 року                                                                                           
                                                                                                              м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сапальової Т.В. 
суддів:  Шидловського В.Б.  Капустинського М.М. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Пращерук М. О.,
представника відповідача: Ковальчука Д.О.  

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управілння патрульної поліції  у Вінницькій області, Поліцейського взводу 1 роти 1 батальйону з обслуговування Вінницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Ковчука Костянтина Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, який мотивовано тим, що 07.06.2025 о 12 год. 20 хв. за адресою: м. Вінниця, Немирівське шосе, 76, екіпажами патрульної поліції на службових автомобіля Рено Дастер за номерами 4373 та 1031 було зупинено автомобіль Мазда СХ90, номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 . Поліцейський взводу 1 роти 1 батальйону з обслуговування Вінницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України рядовий поліції Ковчук Костянтин Володимирович пояснив позивачу, що він порушив Правила дорожнього руху, а саме п. 12.4 ПДР - порушив межі допустимої швидкості у населених пунктах.
07.06.2024 о 12 год. 34 хв. поліцейським було складено постанову про накладення адміністративного стягнення від 07.06.2025 серії ЕНА №4914872.
Вищевказану постанову позивач вважає такою, що винесена з порушенням чинного законодавства України та такою, що підлягає скасуванню.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26 червня 2025 року залишено без задоволення постанову серії ЕНА №4914872 від 07.06.2025, винесену інспектором Управління патрульної поліції у Вінницькій області Ковчуком Костянтином Володимировичем, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, а позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського взводу 1 роти 1 батальйону з обслуговування Вінницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Ковчука Костянтина Володимировича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - без задоволення.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги.
В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представників учасників справи, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Так, згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України “Про дорожній рух”, установлюють Правила дорожнього руху України (далі ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.
За правилами п.1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі ПДР України) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Згідно з п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством України.
Положеннями розділу 33 “Дорожні знаки” ПДР України ( зі змінами ) визначено, що дорожній знак 5.76 позначає ділянки доріг, де може здійснюватися контроль за порушенням ПДР за допомогою спеціальних технічних та або технічних засобів.
При цьому, за нормами ч.4 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину - тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За змістом п.6 ч.1 ст.1 Закону України “Про метрологію та метрологічну діяльність” засоби вимірювальної техніки - це засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності.
Слід також зазначити, що загальні правила застосування, зокрема, технічних приладів закріплені у статті 40 Закону України “Про Національну поліцію”.
Так, згідно з ч.1 ст.40 вказаного Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, яка працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, яка перебуває в чужому володінні.
Зазначеною нормою права передбачено можливість використання поліцією технічних засобів з виявлення та/або фіксації правопорушень, а також визначено можливі місця їх розміщення. Такі технічні засоби дозволено монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель.
При цьому, спосіб монтажу чи розміщення технічних засобів з виявлення та/або фіксації правопорушень у статті 40 Закону України "Про Національну поліцію" не визначений. Вирішення цього питання не є предметом правового регулювання зазначеної норми права.
Положення ст.40 Закону України "Про Національну поліцію" встановлюють лише загальні засади використання поліцією технічних засобів, які стосуються всіх типів технічних приладів (технічних приладів, призначених для вимірювання швидкості руху, відстані, визначення габаритно-вагових параметрів, встановлення відсотку алкоголю в крові людини тощо), що використовуються для цілей, задекларованих в цьому Законі.
Натомість особливості практичного застосування технічного засобу в залежності від його призначення, конструктивних особливостей тощо можуть бути визначені в підзаконному акті.
Водночас слід зазначити, що Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, не установлює порядок використання саме тих технічних засобів, що забезпечують вимірювання швидкості руху транспортних засобів.
Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Судом першої інстанції встановлено, що 07.06.2025 інспектором УПП у Вінницькій області рядовим поліції Ковчуком Костянтином Володимировичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕНА №4914872, якою визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 07.06.2025 о 12 год. 29 хв., керуючи транспортним засобом «Mazda CX90», державний номерний знак НОМЕР_1 , в населеному пункті м. Вінниця, вул. Немирівське шосе, 76, позначеному дорожнім знаком 5.49, рухався зі швидкістю 152 км/год, та перевищив дозволену швидкість руху на 102 км/год,, швидкість руху вимірювалася приладом Трукам 000804, чим порушив п. 12.4 ПДР України – Порушення швидкісного режиму в населених пунктах.
Дана обставина встановлена з фото -, відео - доказів, зафіксованих лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTІ 20/20 №ТС000804, який здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.
Апелянт зазначає, що поліцейським не надано доказів на право використання приладу TruCam, разом з тим колегією суддів встановлено, що правомірність використання поліцейським Ковчуком Костянтином Володимировичем технічного приладу вимірювання швидкості TruCam ІІ LTI 20/20, підтверджується наявним в матеріалах справи сертифікатом відповідності, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 29.08.2012 року ( а.с. 41).
Правильність використання приладу вимірювання швидкості TruCam LTІ 20/20 №ТС000804, виробництва Laser Technology Inc., США, підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 04.10.2018р. №04/03/03-3878, за яким вказано про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності зареєстрованих даних (а.с.42).
При цьому, наявний у справі скриншот файлу з приладу TruCAM ІІ LTI 20/20 містить фотознімок, який був здійснений приладом TruCAM ІІ LTI 20/20, серійний номер ТС000804, та містить інформацію про те, що транспортний засіб позивача рухався 07.06.2025 2023 року о 12 годині 16 хвилини в межах населеного пункту зі швидкістю 152 км/год.( а.с. 40).
Тобто, покази приладу TruCam ІІ LTI 20/20 оцінюються інспектором як доказ в розумінні статті 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Поряд з цим, доводи позивача про те, що оскільки вимірювання швидкості проводилося працівником поліції, який тримав технічний прилад TruCAM ІІ LTI 20/20 (серійний номер ТС000804) в руках, то вібрація вказаного приладу могла дати більшу похибку, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки у відповідності до листа Мінекономіки, лазерний вимірювач “TruCAM” відноситься саме до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто, конструктивно створений в першу чергу, саме для тримання його в руках під час вимірювань (а.с.45).
Окрім основного (“ручного режиму роботи”), даний лазерний вимірювач швидкості також може бути встановлений на триногу.
Крім того, вказаний вище лазерний вимірювач швидкості “TruCAM” ІІ LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, а також номерний знак. Даний прилад, в свою чергу, автоматично визначає точні координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних або ж легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год. та ±1 % в діапозоні від 201 км/год до 320 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. Тобто , відповідно до вищевказаного свідоцтва про повірку, допустима похибка при вимірюванні швидкості не змінюється незалежно від того, чи фіксування швидкості відбувається в ручному або автоматичному режимі.
Тобто, правильність реалізації у приладі “TruCAM” зазначеного алгоритму, як вже зазначалося вище, підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.
Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі "TruCAM", але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом "TruCAM".
Отже, згідно з технічними характеристиками, прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості - "TruCAM" ІІ LTI 20/20, спроможний робити фото- та відеозйомку, а тому, його покази (дані) можливо розцінювати як достовірний доказ по справі.
Наявність сертифікату, експертного висновку, свідоцтва про повірку даного вимірювального приладу свідчать про необґрунтованість доводів позивача стосовно неправомірності застосування посадовою особою відповідача лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів "TruCAM".
При цьому, у даному конкретному випадку, порушення позивачем ПДР України зафіксовано пристроєм вимірювання швидкості "TruCAM" в ручному режимі, а не в автоматичному, а тому вимоги ч.2 ст.40 Закону №580-VIII не застосовується до спірних правовідносин у справі.
За таких обставин, дослідивши долучені представником відповідача фотознімки, зроблені інспектором ПП за допомогою приладу "TruCAM" LTI 20/20, яким безпосередньо і здійснюється вимірювання процесу порушення швидкісного режим, колегія суддів вважає, що ці фотознімки є належними і допустимими доказами, які повністю підтверджують факт вчинення позивачем спірного адміністративного правопорушення, що є підставою для відмови у задоволенні позову.
Водночас, доводи позивача про те, що з урахуванням положень ст.40 Закону України "Про Національну поліцію”, прилад TruCam при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може утримуватися інспектором поліції в руках, а повинен бути стаціонарно вмонтованим, є помилковими, оскільки вимоги ст. 40 Закону України “Про Національну поліцію” не містить приписів щодо можливості використання поліцією лише змонтованих технічних приладів. Водночас зазначена норма права передбачає можливість монтажу або розміщення таких приладів по зовнішньому периметру доріг і будівель.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції стосовно аргументів позивача в частині відсутності відомостей про розміщення в межах населеного пункту знаку 5.76 "Фото-, відео фіксування порушень Правил дорожнього руху", колегія суддів враховує наступне.
Колегія суддів дійшла висновку, що дорожній знак 5.76 "Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху" передбачений у ситуації правопорушень, зафіксованих в автоматичному режимі (камер автофіксації), про що зазначено у п.5 Порядку функціонування системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2017 року №833, зміст якого наступний: "Інформування учасників дорожнього руху про фіксацію (фотозйомку або відеозапис) фактів адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху стаціонарними технічними засобами (приладами контролю) здійснюється не пізніше початку роботи таких технічних засобів (приладів контролю) на визначених місцях (ділянках вулично-дорожньої мережі) шляхом установлення відповідних дорожніх знаків на вулично-дорожній мережі, а також шляхом розміщення відповідних відомостей на офіційних веб-сайтах МВС та Національної поліції.
Наявність або відсутність дорожнього знаку 5.76 не звільняє водіїв від обов`язку виконувати вимоги ПДР щодо дотримання швидкості руху саме у населених пунктах.
Позивач зазначає, що відповідачем не доведено, що саме ОСОБА_1 був за кермом автомобіля в момент вчинення правопорушення, вказує на порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та складання постанови про накладення адміністративного стягнення у спраі про адміністративне правопорушення.
Оцінивши доводи апеляційної скарги в цій частині, колегія суддів важає їх необгрунтованими з урахуванням наступного.
Відповідно до відеозапису з бодікамери, долученого відповідачем до відзиву на позовну заяву встановлено, що за кремом транспортного засобу знаходився саме позивач, якому на місці зупинки були роз`яснені підстави зупинки, дотримання поліцейським порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення також підтверджується відеозаписом з бодікамери поліцейського, в постанові зазначено обставини справи та прилад за допомогою якого було здійснено фіксацію вчинення адміністративного правопорушення (а.с.14).
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що поліцейський взводу 1 роти 1 батальйону з обслуговування Вінницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Ковчук Костянтин Володимирович під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та винесення постанови від 07.06.2025 серії ЕНА №4914872 року діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, а винесена постанова повністю відповідає вимогам ст.283 КУпАП.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 червня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 	 	Сапальова Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Шидловський В.Б.    Капустинський М.М.