ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 жовтня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/15827/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Дурасової Ю.В., Божко Л.А.,       
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 ( суддя Рищенко А.Ю.) в адміністративній справі №160/15827/25 за позовом  Громадської організація "Платформа Громадський Контроль"   до  Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області, третя особа: Приватне підприємство “Діск-Південь”  про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
Громадська організація “ПЛАТФОРМА ГРОМАДСЬКИЙ КОНТРОЛЬ”  (далі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області (далі – відповідач), третя особа – Приватне підприємство “ДІСК-ПІВДЕНЬ”, в якій позивач просить:
визнати протиправною відмову Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області у наданні інформації, запитуваної в інформаційному запиті Громадської організації “ПЛАТФОРМА ГРОМАДСЬКИЙ КОНТРОЛЬ” №654/25 від 14.04.2025; 
зобов`язати Службу відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області надати інформацію, запитувану в інформаційному запиті Громадської організації “ПЛАТФОРМА ГРОМАДСЬКИЙ КОНТРОЛЬ” №654/25 від 14.04.2025, а саме: “- копії всіх Актів здачі-приймання виконаних робіт по формі № КБ-2в за ідентифікатором закупівлі UA-2023-11-07-008931-a відповідно до договору від 01 грудня 2023 № 2К/ЦБ/23, який укладено між Службою відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області (ЄДРПОУ 25829550) та Приватним підприємством "ДІСК-ПІВДЕНЬ" (ЄДРПОУ 36611683) по об`єкту “Капітальний ремонт 9-ти поверхового житлового будинку по вул. Чорноморська, 23, смт Сергіївка Білгород Дністровського району Одеської області, пошкодженого в результаті ракетного удару, завданого 01.07.2022р.”, підписаних станом на дату формування відповіді на цей запит; - копії всіх Довідок про вартість виконаних робіт по формі № КБ-3 за ідентифікатором закупівлі UA-2023-11-07-008931-a відповідно до договору від 01 грудня 2023 № 2К/ ЦБ/23, який укладено між Службою відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області (ЄДРПОУ 25829550) та Приватним підприємством "ДІСК-ПІВДЕНЬ" (ЄДРПОУ 36611683) по об`єкту “Капітальний ремонт 9-ти поверхового житлового будинку по вул. Чорноморська, 23, смт Сергіївка Білгород-Дністровського району Одеської області, пошкодженого в результаті ракетного удару, завданого 01.07.2022р.”, підписаних станом на дату формування відповіді на цей запит.
Позивач вважає відмову у наданні інформації та документів за інформаційними запитами необґрунтованою. На думку позивача, відповідач безпідставно відмовляє у задоволенні інформаційних запитів позивача щодо надання публічної інформації в частині виконання Договору №2К/ЦБ/23 від 01.12.2023, укладеного за наслідками процедури публічної закупівлі послуг з капітального ремонту 9-ти поверхового житлового будинку по вул. Чорноморська, 23, смт Сергіївка Білгород-Дністровського району Одеської області, пошкодженого в результаті ракетного удару, завданого 01.07.2022 року. Зокрема, ненадання документів та інформації за запитами позивача відповідач мотивував тим, що запитувані документи носять конфіденційну інформацію про підрядника за даним договором.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року вимоги позову задоволено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору. 
Апелянт не вважає себе зобов`язаним надавати інформацію, яка вже є доступною в електронних системах публічних закупівель, в тому числі таких як «Prozorro». Інформація щодо здійснених оплат по договору розміщена на Єдиному веб-порталі використання публічних коштів Spending та є доступною для перегляду. Окрім того на веб-порталі міститься інформація щодо актів виконаних робіт та сум оплат за виконанні роботи по Договору. Інформація в розрізі окремих витрат підрядника по об`єкту є інформацією (відомостями) бухгалтерського обліку підрядної організації Приватного підприємства «Діск-Південь», тобто конфіденційною інформацією суб`єкта господарювання, що не відноситься до розпорядника публічної інформації в розумінні вказаного Закону України «Про доступ до публічної інформації». Запитувана позивачем інформація фактично є інформацією про фінансовий стан та результати діяльності підрядної організації Приватного підприємства «Діск Південь», яка має бути захищеною від неконтрольованого доступу, ознайомлення, копіювання чи поширення для уникнення завдання шкоди діяльності таких підприємств, а також такою, що міститься в первинних документах підрядника за договором.
У відзиві позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Колегією суддів з`ясовано,  що 14.04.2025 ГО «ПЛАТФОРМА ГРОМАДСЬКИЙ КОНТРОЛЬ» було направлено на адресу Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області Інформаційний запит №654 на доступ до публічної інформації, вихідний номер №654/25 від 14.04.2025 року.
У відповідь на вищезазначений запит Службою відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області було надано лист-відповідь від 22.04.2025року №497/06/25-761/05-04/25, яким відмовлено у доступі до публічної інформації з підстав того, що уся передбачена законодавством інформація вже розміщена в системі Prozorro та є доступною для перегляду. 
Також, у відмові відповідач зазначив, що запитувана інформація стосується бухгалтерського обліку підрядної організації ПП «ДІСК-ПІВДЕНЬ», тобто конфіденційною інформацією суб`єкта господарювання, що не відноситься до розпорядника публічної інформації в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Не погодившись з відмовою, ГО «ПЛАТФОРМА ГРОМАДСЬКИЙ КОНТРОЛЬ» 23.04.2025 було направлено повторно Інформаційний запит №692 на доступ до інформації, вихідний номер: №692/25 від 23.04.2025 року.
Як вбачається з Інформаційного запиту №692 від 23.04.2025, Громадською організацією «ПЛАТФОРМА ГРОМАДСЬКИЙ КОНТРОЛЬ» у строки, визначені Законом України «Про доступ до публічної інформації», було запитано копії наступних документів: копії всіх Актів здачі-приймання виконаних робіт по формі № КБ-2в за ідентифікатором закупівлі UA-2023-11-07-008931-a відповідно до договору від 01 грудня 2023 № 2К/ЦБ/23, який укладено між Службою відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області (ЄДРПОУ 25829550) та Приватним підприємством "ДІСК-ПІВДЕНЬ" (ЄДРПОУ 36611683) по об`єкту «Капітальний ремонт 9-ти поверхового житлового будинку по вул. Чорноморська, 23, смт Сергіївка Білгород Дністровського району Одеської області, пошкодженого в результаті ракетного удару, завданого 01.07.2022р.», підписаних станом на дату формування відповіді на цей запит; - копії всіх Довідок про вартість виконаних робіт по формі № КБ-3 за ідентифікатором закупівлі UA-2023-11-07-008931-a відповідно до договору від 01 грудня 2023 № 2К/ ЦБ/23, який укладено між Службою відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області (ЄДРПОУ 25829550) та Приватним підприємством "ДІСК-ПІВДЕНЬ" (ЄДРПОУ 36611683) по об`єкту «Капітальний ремонт 9-ти поверхового житлового будинку по вул. Чорноморська, 23, смт Сергіївка Білгород-Дністровського району Одеської області, пошкодженого в результаті ракетного удару, завданого 01.07.2022р.», підписаних станом на дату формування відповіді на цей запит.
У відповідь на повторний запит позивача Служба відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області листом від 05.05.2025 №554/06-01/25-832/05-04/25 відмовила у наданні запитуваної інформації та документів, вказавши, що запитувана інформація стосується бухгалтерського обліку підрядної організації ПП «ДІСК-ПІВДЕНЬ», тобто конфіденційною інформацією суб`єкта господарювання, що не відноситься до розпорядника публічної інформації в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Позивач, вважаючи протиправною відмову Служба відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області у наданні інформації, запитуваної в інформаційному запиті Громадської організації “Платформа Громадський Контроль” №№654/25 від 14.04.2025року щодо отримання публічної інформації, звернувся до суду з позовом.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 40 Конституції України передбачає, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI.
Визначення поняття "публічна інформація".
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VI "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Аналіз цього визначення та переліку розпорядників публічної інформації, закріпленого у статті 13 Закону № 2939-VI, свідчить, що публічною інформацією є відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях:
-вся інформація, що перебуває у володінні суб`єктів владних повноважень, тобто органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, органів влади Автономної Республіки Крим, інших суб`єктів, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання (пункт 1 частини першої статті 13 Закону № 2939-VI);
-інформація щодо використання бюджетних коштів юридичними особами, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим (пункт 2 частини першої статті 13 Закону № 2939-VI);
-інформація, пов`язана з виконанням особами делегованих повноважень суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг (пункт 3 частини першої статті 13 Закону № 2939-VI);
-інформація щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них, якщо йдеться про суб`єктів господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями (пункт 4 частини першої статті 13 Закону № 2939-VI);
-інформація про стан довкілля; якість харчових продуктів і предметів побуту; аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров`ю та безпеці громадян;
-інша інформація, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідна інформація) (частина друга статті 13 Закону № 2939-VI).
Отже, визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях та знаходилась у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.
Не є інформаційним запитом звернення, для відповіді на яке необхідно створити інформацію, крім випадків, коли розпорядник інформації не володіє запитуваною інформацією, але зобов`язаний нею володіти (пункт 1 частини першої статті 22 Закону № 2939-VI).
За загальним правилом публічна інформація є відкритою. Винятки з цього правила встановлюються законом (частина друга статті 1 Закону № 2939-VI, частина друга статті 20 Закону № 2657-XII). Таким законом є Закон № 2939-VI. Положенням статті 6 Закону № 2939-VI, зокрема, встановлено види інформації, до якої може бути обмежено доступ, - конфіденційна, таємна та службова інформація (частина перша), та сукупність вимог, дотримання яких є обов`язковим для обмеження доступу до таких видів інформації (частина друга).
Згідно з частиною першою статті 7 Закону № 2939-VI конфіденційна інформація - це інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов.
Водночас відмінне за обсягом визначення конфіденційної інформації закріплено у частині другій статті 21 Закону № 2657-XII, за якою конфіденційною є інформація про фізичну особу незалежно від відповідного її волевиявлення.
З метою усунення наведеної колізії суди повинні застосовувати положення частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, за якою у разі встановлення невідповідності закону Конституції України суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, тобто Конституцію України, а саме положення про те, що інформація про особу є конфіденційною, крім окремо визначених випадків (Рішення Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012).
Виходячи з положень частини першої статті 7 Закону № 2939-VI, частини другої статті 21 Закону № 2657-XII та статті 32 Конституції України конфіденційна інформація може поширюватись у таких випадках:
-особа самостійно встановила випадки (порядок, умови), коли ця інформація може поширюватись (наприклад, у договорі про використання прав на комерційну таємницю);
-коли особа у відповідь на прохання/пропозицію дає згоду на використання своїх конфіденційних даних. При цьому використання таких даних третьою особою здійснюється відповідно до умов наданої особою згоди;
-коли закон дозволяє певним суб`єктам отримувати та використовувати конфіденційну інформацію без згоди особи. У таких випадках суб`єкт діє на виконання установлених повноважень та для досягнення визначеної мети (наприклад, отримання конфіденційної інформації в ході оперативно-розшукової діяльності або в ході проведення досудового слідства) і поширення конфіденційної інформації обмежується положеннями закону;
-коли розголошення конфіденційної інформації відповідає суспільному інтересу і право громадськості знати цю інформацію переважає шкоду, яку може бути завдано особі поширенням її конфіденційної інформації. Таке поширення здійснюється відповідно до статті 29 Закону України "Про інформацію" після застосування "трискладового тесту" (додатково див. пункт 5.5).
Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, запитувана інформація позивачем не має ознак   конфіденційної, таємної або службової інформації до якої  обмежено доступ.
Крім того, необхідно враховувати, що вказане положення частини першої статті 7 Закону № 2939-VI не передбачає можливості для суб`єктів владних повноважень відносити інформацію до конфіденційної. Такі суб`єкти можуть обмежувати доступ до інформації лише шляхом віднесення її до службової або таємної відповідно до закону.
Насамперед, умови, за яких можливо поширити конфіденційну інформацію, також передбачені частиною першою статті 29 Закону України "Про інформацію", відповідно до якої інформація з обмеженим доступом може бути поширена, якщо вона є суспільно необхідною, тобто є предметом суспільного інтересу, і право громадськості знати цю інформацію переважає потенційну шкоду від її поширення.
З урахуванням положень частини другої статті 7 Закону № 2939-VI та частини другої статті 32 Конституції України суспільними інтересами (інтерес громадськості), у яких конфіденційна інформація може бути поширена, є лише інтереси національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Вимога частини першої статті 29 Закону України "Про інформацію" щодо встановлення переваги потенційної шкоди від поширення конфіденційної інформації над правом громадськості знати її відображає принцип пропорційності обмеження права, який є аспектом принципу верховенства права, передбаченого статтею 8 Конституції України і через призму якого досліджується правомірність будь-якого обмеження права, в тому числі права на отримання інформації.
Такий підхід  відповідає Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (статті 8) та практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до яких втручання у право на приватність особи можливе, якщо воно ґрунтується на законі, переслідує легітимну мету та є необхідним у демократичному суспільстві.
Застосовуючи "трискладовий тест", відмова у наданні інформації є обґрунтованою у разі, якщо розпорядник в листі вказує, якому саме з інтересів загрожує розголошення запитуваної інформації, в чому полягає істотність шкоди цим інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає право громадськості знати цю інформацію в інтересах національної безпеки, економічного добробуту чи прав людини.
Крім іншого, розпорядником інформації непроаналізовано та залишилося поза увагою те, що відповідно до чинного законодавства вбачається, що не може бути віднесена до конфіденційної, зокрема:
- інформація, зазначена в частинах першій (суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них; юридичні особи публічного права, державні/комунальні підприємства або державні/комунальні організації, що мають на меті одержання прибутку, господарські товариства, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, - щодо інформації про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради) і другій статті 13 Закону 2939-VI (частина перша статті 7 Закону № 2939-VI);
- інформація про прізвища та ініціали суддів, які ухвалили судове рішення; імена (ім`я, по батькові, прізвище) учасників судового процесу та посадових чи службових осіб, які, виконуючи свої повноваження, беруть участь у цивільній, господарській, адміністративній чи кримінальній справах, справах про адміністративні правопорушення (проступки) (стаття 7 Закону України "Про доступ до судових рішень");
- статут товариства з обмеженою відповідальністю (частина друга статті 143 Цивільного кодексу України);
- фінансова звітність політичної партії (стаття 17 Закону України "Про політичні партії в Україні");
- прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали бюджетні кошти, здійснюють володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 6 Закону № 2939-VI (частина п`ята статті 6 Закону № 2939-VI).
Згідно з частиною другою статті 5 Закону України № 2297-VI не є конфіденційною інформацією персональні дані, що стосуються здійснення особою, яка займає посаду, пов`язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень.
У Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012 у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України зазначено: "Вирішуючи питання щодо конфіденційності інформації про особу, яка займає посаду, пов`язану зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування, та членів її сім`ї, Конституційний Суд України виходить з такого, що належність інформації про фізичну особу до конфіденційної визначається в кожному конкретному випадку. Перебування особи на посаді, пов`язаній зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування, передбачає не тільки гарантії захисту прав цієї особи, а й додаткові правові обтяження. Публічний характер як самих органів-суб`єктів владних повноважень, так і їх посадових осіб вимагає оприлюднення певної інформації для формування громадської думки про довіру до влади та підтримку її авторитету у суспільстві.
Парламентська Асамблея Ради Європи у своїй Резолюції від 25 грудня 2008 року № 1165 (1998) вказала, що публічні особи повинні усвідомлювати, що особливий статус, який вони мають у суспільстві, автоматично збільшує рівень тиску на приватність їхнього життя (пункт 6). Згідно із законодавством України не належать до інформації з обмеженим доступом відомості, зазначені у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції", крім відомостей, зазначених в абзаці четвертому частини першої статті 47 вказаного Закону (частина шоста статті 6 Закону № 2939-VI); персональні дані, зазначені у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, оформленій за формою і в порядку, встановленими Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" (частина третя статті 5 Закону України від 1 червня 2010 року № 2297-VI "Про захист персональних даних") (пункт 3.3 мотивувальної частини вказаного Рішення Конституційного Суду України).
Тому відповідач, як розпорядник запитуваної інформації повинен мати на увазі, що така інформація, зокрема, може міститися в наказах про відпустку чи відрядження, наказах про призначення чи звільнення особи. Такою також є інформація з особових справ, яка свідчить про дотримання особою, що займає посаду, пов`язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, встановлених кваліфікаційних чи інших обов`язкових для займання цієї посади вимог, інформація про притягнення до юридичної відповідальності за неналежне виконання посадових (службових) обов`язків.
Таким чином, у разі, якщо до посади, пов`язаної з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, встановлені кваліфікаційні чи інші обов`язкові для займання цієї посади вимоги, така інформація не є конфіденційною.
При визначенні того, чи є суспільний інтерес в отриманні інформації, колегія суддів  враховує наступне.
З урахуванням положень частини другої статті 29 Закону України від 2 жовтня 1992 року № 2657-XII "Про інформацію" предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка свідчить про загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності України; забезпечує реалізацію конституційних прав, свобод і обов`язків; свідчить про можливість порушення прав людини, введення громадськості в оману, шкідливі екологічні та інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб тощо.
Перелік видів інформації, що може бути предметом суспільного інтересу, не є вичерпним.
З огляду на характер суспільно необхідної інформації законодавство не надає вичерпного визначення цього поняття.
В даному випадку, інформація може вважатись суспільно необхідною, оскільки її поширення сприяє посиленню підзвітності і підконтрольності влади суспільству загалом, у тому числі шляхом забезпечення прозорості процесу підготовки і прийняття владних рішень; інформуванню про діяльність органів публічної влади (державних органів, органів місцевого самоврядування), про їхні внутрішні правила, організацію роботи тощо; інформуванню про діяльність та поведінку публічних осіб, тобто осіб, які обіймають посади публічної служби та/або користуються публічними ресурсами, а також, у ширшому значенні, осіб, які відіграють певну роль у громадському житті - в політиці, економіці, мистецтві, соціальній сфері, спорті чи у будь-якій іншій сфері; виявленню порушень прав людини, зловживання владою, корупційних правопорушень, неетичної поведінки публічних службовців, невиконання (чи неналежного, недбалого виконання) ними своїх обов`язків, дискримінації за будь-якою ознакою, тощо.
Щодо форми надання відповіді на запит на інформацію.
Закон № 2939-VI не містить переліку способів ознайомлення запитувача інформації із запитуваною інформацією. Зважаючи на частину другу статті 34 Конституції України та частину другу статті 7 Закону № 2657-XII про те, що ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом, спосіб ознайомлення визначається самим запитувачем інформації. Винятком є випадок, коли розпорядник надсилає відповідь, в якій міститься відмова або відстрочка розгляду запиту. Для таких випадків законом передбачена обов`язкова письмова форма (частини п`ята і шоста статті 22 Закону № 2939-VI).
За змістом пункту 1 частини першої статті 22 Закону № 2939-VI у задоволенні запиту може бути відмовлено лише у разі наявності одночасно двох умов: відсутності інформації у володінні розпорядника інформації та відсутності у нього обов`язку володіти нею. Якщо інформація відсутня, але розпорядник зобов`язаний нею володіти, то згідно із принципом законності він повинен усунути порушення закону та вжити заходів щодо набуття (створення) запитаної інформації, продовживши у разі необхідності строк розгляду запиту на інформацію.
Відмовляючи у доступі до інформації з мотивів того, що вона є службовою, розпорядник має вказати, до якої з визначених частиною першою статті 9 Закону категорій належить ця інформація. Якщо інформація не належить до жодної з визначених цим положенням категорій, доступ до неї не може обмежуватись на підставі того, що вона є службовою.
Обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ.
Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений. Взагалі, інформацію може бути обмежено в доступі, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину (частина п`ята стаття 6 Закону № 2939-VI).
Забороняється обмежувати доступ шляхом віднесення до конфіденційної такої інформації як персональні дані, що стосуються здійснення особою, яка займає посаду, пов`язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень (частина друга статті 5 Закону № 2297-VI).
Щодо характеру запитуваних документів
Акти здачі-приймання виконаних робіт за формою № КБ-2в, довідки про вартість виконаних будівельних робіт за формою № КБ-3 — є інформацією про закупівлю робіт за бюджетні кошти, а також виконання плану використання цих коштів їх одержувачами за бюджетними програмами та видатками.
Тому така інформація не може бути обмежена та є відкритою.
Ч. 5 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» чітко свідчить, що запитувана інформація не може бути комерційною таємницею та є відкритою.
Комерційну таємницю складає інформація, яка відповідає трьом критеріям одночасно (ст. 505 ЦКУ):
-має реальну або потенційну комерційну цінність;
-невідома третім особам;
-захищена особою, яка володіє нею.
Відповідно до пункту 6.1. Настанови з визначення вартості будівництва від 01 листопада 2021 року № 281, акти здачі-приймання виконаних робіт (форма № КБ-2в) складаються за формою, що міститься у додатку 36, тобто є типовою документацією, відповідно не має комерційної цінності.
Довідки про вартість виконаних робіт по формі № КБ-3 складають щомісяця фахівці будівельного підприємства, якщо підприємство у звітному періоді виконувало будівельні та монтажні роботи, роботи з капітального та поточного ремонту будівель і споруд та інші підрядні роботи, незалежно від форми власності цього підприємства та джерел фінансування цих робіт
Затверджені типові форми обов`язкові для використання, якщо будівельні роботи фінансуються за рахунок бюджетних коштів. При здійсненні будівництва з інших джерел фінансування типові форми застосовуються, якщо це обумовлено договором підряду. Є документами, що підтверджують вартість виконаних робіт і для проведення взаєморозрахунків із замовниками (а не для формування собівартості робіт та послуг, вартості будівництва тощо).
Таким чином, запитувана інформація базується на кошторисній документації, яку учасник закупівлі надав у складі тендерної пропозиції та яка є загальнодоступною, тобто відома третім особам.
Відповідно і обмеження доступу до запитуваної інформації не має за собою жодної легітимної мети та є незаконним.
Таким чином, судом відхиляється посилання відповідача на те, що запитувана інформація містить конфіденційну інформацію, що виключає можливість надання їх на адвокатський запит.
Ненадання запитуваної інформації є протиправним і порушує у цьому випадку конституційне право позивача вільно збирати інформацію, передбачене статтею 34 Конституції України.
У зв`язку із чим, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для задоволення позовних вимог.  
З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 в адміністративній справі №160/15827/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 30 жовтня 2025 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 04 листопада 2025 року.

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко