УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №278/1804/24 Головуючий у 1-й інст. Мокрецький В. І. 
Номер провадження №33/4805/500/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Грішина Євгена Олексійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Грішина Євгена Олексійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Житомирського районного суду Житомирської області від 24 лютого 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 24 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду,  19.03.2024 року о 02 год 56 хв на 163 км автодороги М-06 «Київ-Чоп», поблизу с. Болярка, Житомирського району, ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
Не погоджуючись з постановою судді місцевого суду, адвокат Грішин Є.О. подав в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях його підзахисного, посилаючись на незаконність постанови, неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права. Зазначив, що справу розглянуто у відсутності ОСОБА_1 . При цьому судом не враховані об`єктивні та поважні причини неможливості прибуття ОСОБА_1 та його захисника в судове засідання, що є порушенням права на захист особи. Також звернув увагу на порушення працівниками поліції порядку огляду на стан сп`яніння та оформлення адміністративних матеріалів. Зокрема, зауважив, що ОСОБА_1 не були роз`яснені його права та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а наявний у справі відеозапис є недопустимим доказом, оскільки не є безперервним. Також вказав на неналежність як доказу постанови про накладення на його підзахисного стягнення за перевищення швидкості. Окрім того, наголосив, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 , тоді як правильне по батькові особи, яка притягається до відповідальності, - « ОСОБА_2 », про що ОСОБА_3 неодноразово зазначав під час складення адміністративних матеріалів. Тому, на думку захисника, такий протокол не може бути доказом у справі та має бути повернутий до органу, який його видав для доопрацювання. 
Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що про розгляд справи належним чином не був повідомлений, 25.03.2025 Житомирським апеляційним судом апеляційна скарга повернута, ОСОБА_1 та його захисник дізналися про постанову з ЄДРСР 27.03.2025.
Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використання спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні положення містяться у п.п.6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735. 
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.2.9 а) Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.
Як правильно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення  серії ААД №696083 від 19.03.2024, згідно якого, 19.03.2024 року о 02 год 56 хв на 163 км автодороги М-06 «Київ-Чоп», поблизу с Болярка, Житомирського району, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу - алкотестер «Драгер 7510 ARLM-0274». Результат 1,19 проміле, тест № 465. Від права керування транспортним засобами водій відсторонений (а.с.1); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1695631 від 19.03.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.4 ст.122 КУпАП (а.с.2); роздруківкою приладу Drager Alcotest 7510 ARLM-0274 (тест №465) з результатом – 1,19 проміле (а.с.3); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.5); рапортом працівника поліції (а.с.6); відеозаписом події (а.с.7).
Суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводами апеляційної скарги висновків суду не спростовано. 
На наявному в матеріалах справи відеозаписі із нагрудної камери поліцейського об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та у достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 . Вказаний відеозапис не містить ознак переривання чи монтажу під час фіксації обставин, що мають значення для справи, а відтак є допустимим доказом у справі.
З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1  пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Alcotest 7510 ARLM-0274, який показав позитивну пробу 1,19 проміле, тобто перевищення цифрового показника, встановленого п. 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735. З результатом огляду водій погодився та особисто підписав роздруківку чеку тестування на алкоголь №465 від 19.03.2024 та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння у графі «з результатом згоден».  ОСОБА_1  роз`яснено права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ознайомлено з протоколом про адміністративне правопорушення, який водій підписав без заперечень. 
Відеозаписом підтверджено, що під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та оформлення відносно нього адміністративних матеріалів працівниками поліції не допущено порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ст.ст.256, 266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання такого огляду недійсним, а складених процесуальних документів - недопустимими доказами. 
Неправильне зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення по батькові особи, яку притягнуто до адміністративної правопорушення, (« ОСОБА_4 » замість « ОСОБА_2 »), не спростовує події та її обставин, об`єктивно зафіксованих відеозаписом, а також винуватості ОСОБА_1  у вчиненні інкримінуємого йому правопорушення. Такі неточності не виключають допустимість протоколу про адміністративне правопорушення, як доказу. 
Також, адвокат Грішин Є.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі вказує, що розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_1 , чим нібито порушено його право на захист. 
Проте, матеріалами справи підтверджено, що судом вжито усіх заходів з метою дотримання прав учасників судового процесу, передбачених ст.268 КУпАП. ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про час і місце судового засідання, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток Viber, телефонограмою від 06.02.2025 (а.с.53, 52). Окрім, того адвокат Грішин Є.О. неодноразово направляв до суду заяви про відкладення розгляду справи, до поданої заяви від 24.02.2025 адвокатом не надано підтверджуючих документів про перебування на лікарняному ОСОБА_1 (а.с.54). Тому, з огляду на положення ст. 268 КУпАП, яка не містять імперативної заборони щодо розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а також з метою недопущення затягування і відкладення судового розгляду на строк, який перевищує строк розгляду справи, встановлений законом, суд обґрунтовано розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 та адвоката Грішина Є.О. Також, апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 не був позбавлений права апеляційного оскарження судового рішення, яке реалізував.
Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції про наявність в діях  ОСОБА_1 складу інкримінуємого йому правопорушення, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови. 
При розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
Також не підлягає задоволенню клопотання захисника про закриття провадження у справі з огляду на те, що на час апеляційного розгляду закінчився, передбачений ст.38 КУпАП, річний строк накладення адміністративного стягнення, оскільки справа судом першої інстанції розглянута в межах строків накладення адміністративного стягнення, а закінчення таких строків на час розгляду справи апеляційним судом не є підставою для закриття провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП. 
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно  ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суд –
постановив:

Клопотання адвоката Грішина Євгена Олексійовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 24 лютого 2025 року.
Апеляційну скаргу адвоката Грішина Євгена Олексійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Житомирського районного суду Житомирської області від 24 лютого 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич