ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний номер справи: 650/1729/25                         Головуючий в І інстанції: Сікора О.О.
Номер провадження: 22-ц/819/426/25                                Доповідач: Базіль Л.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року                                                                м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді (судді-доповідача):        Базіль Л.В.,
суддів:                                        Бездрабко В.О., Радченка С.В.,
секретар судового засідання:                Андреєва В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 11 квітня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Сікори О.О. у справі №650/1729/25 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про розірвання договору оренди землі,-

ВСТАНОВИВ:
Узагальнений зміст і підстави позовних вимог.
У березні 2025 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Бєліков Андрій Андрійович, звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про розірвання договору оренди землі.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05.12.2015 між позивачами та ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» укладено договір оренди землі, в якому 28.12.2017 року відбулася зміна орендаря, про що була укладена відповідна додаткова угода та право оренди належної позивачам земельної ділянки перейшло до нового орендаря -Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ». Відповідно до договору, орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне володіння і користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 9.6716 га, яка розташована на території Максимо-Горьківської сільської ради Бериславського району Херсонської області.
Кадастровий номер земельної ділянки 6520683600:02:024:0002, нормативно грошова оцінка - складає 292 542, 16 грн. 
Відповідно до Додаткових угод від 07.12.2021 року орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 9, 45% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, за рік оренди до 31 грудня кожного року.
Договір укладено строком до 31.12.2029 року (п.3.1 додаткових угод від 07.12.2021 р.)
Проте, відповідач орендну плату в 2022, 2023, 2024 році не сплатив, у зв`язку з чим у нього виникла перед позивачами заборгованість в сумі 82935,69 грн в рівних частинах.
Позивач вказував, що прострочення виплати орендної плати за користування земельною ділянкою в 2022-2024 роках, є невиконанням обов`язків відповідача, передбачених договором оренди землі, що відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» є підставою для розірвання Договору оренди землі.
Посилаючись на викладене, просив розірвати договір оренди землі від 05.12.2015 року, укладений між позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» (новий орендар ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на підставі додаткової угоди від 28.12.2017 року), номер запису про право (номер запису в державному реєстрі прав) 14929997 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520683600:02:024:0002 та стягнути з відповідача на користь позивачів витрати, понесені на сплату судового збору.
Узагальнений зміст і обґрунтування рішення суду першої інстанції.
Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 11 квітня 2025 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено.
Розірвано договір оренди землі від 05.12.2015 року, укладений між позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» (новий орендар ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на підставі додаткової угоди від 28.12.2017 року), номер запису про право (номер запису в державному реєстрі прав) 14929997 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520683600:02:024:0002.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на користь ОСОБА_1 витрати на судовий збір в розмірі 969,00 грн.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач систематично не виконував обов`язок зі сплати орендної плати за 2022-2024 роки, що є істотним порушенням умов договору та підставою, передбаченою законом, для його розірвання.
При цьому суд вказав, що у матеріалах справи відсутні докази, що несплата орендної плати була спричинена форс-мажорними обставинами або іншими незалежними від відповідача причинами, які б унеможливлювали виконання зобов`язань.
Доводи апеляційної скарги.
09.05.2025 року ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на адресу апеляційного суду направило апеляційну скаргу, сформувавши її в системі «Електронний суд», в якій просило скасувати рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 11.04.2025 року та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.
Скаржник, не заперечуючи факту договірних відносин з позивачами щодо спірної земельної ділянки, наявності прострочення по сплаті орендної плати за користування земельною ділянкою позивачів, посилається на те, суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги того, що внаслідок збройної агресії російської федерації та тимчасової окупації території, на якій розташована спірна земельна ділянка, відповідач, був позбавлений можливості здійснювати свою господарську діяльність у повному обсязі та використовувати орендовану земельну ділянку за цільовим призначенням. 
Майно підприємства було знищене та розграбоване, що унеможливило нормальне функціонування та виконання договірних зобов`язань.
Крім того, звернув увагу суду на те, що внаслідок бойових дій територія, на якій розташована земельна ділянка, остання є забрудненою вибухонебезпечними предметами та потребує проведення робіт з розмінування для забезпечення безпечного використання. Відсутність розмінування унеможливлює будь-яку діяльність на земельній ділянці, включаючи сільськогосподарське виробництво, для якого вона орендувалася. Перебування працівників на такій території та здійснення діяльності без проведення відповідного розмінування становить пряму загрозу для їх життя та здоров`я.
На підтвердження факту неможливості обробітку земельної ділянки посилається на розпорядження сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області про надання відповідачу податкових пільг щодо земельної ділянки позивача у спірні періоди.
Також вказав, що суд не врахував положення ч.6 ст.762 ЦК України, відповідно до якого сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що порушення сталося не з її вини.
Позиція інших учасників справи.
У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Бєліков        А.А., який діє від імені позивачів, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині без змін.
Вказує, що відповідачем не доведено неможливість використання земельної ділянки, що перебуває у нього в оренді, через виникнення обставин непереборної сили та у зв`язку із забрудненням її вибухонебезпечними предметами. Лист від Торгово-промислової палати від 28 лютого 2022 року, на який посилається представник ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин. Зміст вказаного листа носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин, без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні.
Посилання відповідача на розпорядження військової адміністрації як на такі, що підтверджують факт непридатності спірної земельної ділянки, є не обґрунтованим, скільки вказані розпорядження не визнають непридатними для використання земельну ділянку, а лише надають пільги з місцевих податків та зборів.
Також вказує на те, що Товариство не намагалось зв`язатись з орендодавцем та повідомити про неможливість використання вказаної земельної ділянки, відомості щодо виникнення обставин непереборної сили до відома позивача доведені не були.
Заяви, клопотання до суду апеляційної інстанції.
15 липня 2025 року представник ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» Журик А.Л. подав через систему «Електронний суд» клопотання про зупинення провадження у справі з підстав, визначених пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України, до розгляду Верховним Судом справи № 650/3776/24, яка ухвалена у подібних правовідносинах.
Проаналізувавши положення п.10 ч.1 ст.252 ЦПК України, перевіривши матеріали клопотання, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав, передбачених законом для зупинення провадження у даній справі. 
Так, відповідно до п.10 ч.1 ст.252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках: перегляду судового рішення у подібних правовідносинах ( у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. Тоді як, у даному випадку касаційне провадження у справі №650/3776/24, відкрито ухвалою Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 червня 2025 року, а відтак відсутні обставин, які дають право зупинити провадження у справі відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України. 
15.08.2025 року від представника ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» Журика А.А. на адресу апеляційного суду надійшли додаткові пояснення, в яких він просить врахувати при вирішенні справи висновок, викладений в постанові КГС ВС від 25.02.2025 року по справі №908/929/24, зокрема у пунктах 50, 51 міститься висновок щодо застосування норма права, а саме        відсутність обов`язку орендаря сплачувати орендну плату в разі знаходження земельної ділянки на території ведення активних бойових дій,        відповідно до        Переліку територій, на        яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.
15.08.2025 року від представника позивачів, адвоката Бєліков А.А. надійшли заперечення на додаткові пояснення відповідача, в яких він звертає увагу, що вказана позиція Верховного         суду        не є релевантна до спірних         відноси, оскільки в ній вирішувалось питання звільнення від сплати земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.         
Явка учасників справи.        
Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи учасники справи в судове засідання не з`явилися.
Від представника позивачів, адвоката Бєлікова А.А. надійшла заява, в якій він просив розгляд справи провести без участі позивачів та їх представника, в задоволенні апеляційної скарги просив відмовити.
       Згідно ст.372 ч.2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
З огляду на вказане апеляційний суд вважав за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи на наявних матеріалах.
Позиція апеляційного суду.
У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Фактичні обставини справи.
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є власниками земельної ділянки площею 9,6716 га, кадастровий номер: 6520683600:02:024:0002, що розташована на території Максимо-Горьківської сільської ради Бериславського району Херсонської області.
05.12.2015 між позивачами та ПП «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» укладеного договір оренди землі.
28.12.2017 року між Приватним підприємством «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» була укладена додаткова угода про заміну сторони у договорі оренди землі, за якою право оренди належної позивачу земельної ділянки перейшло до нового орендаря.
Відповідно до договору, орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне володіння і користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 9.6716 га яка розташована на території Максимо-Горьківської сільської ради Бериславського району Херсонської області.
Кадастровий номер земельної ділянки 6520683600:02:024:0002 площею 9.6716 га, нормативно грошова оцінка земельної ділянки складає 292 542, 16 грн.
Відповідно до Додаткової угоди від 07.12.2021 року орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 9, 45% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, за рік оренди до 31 грудня кожного року. 
Договір укладено строком до 31.12.2029 року (п.3.1 додаткових угод від 07.12.2021 р.)
Суд встановив, що сума заборгованості перед позивачами складає 82935,69 грн в рівних частинах 
На момент пред`явлення позову відповідач, ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» зобов`язання зі сплати орендної плати не виконав. 
Відповідно до листа-довідки Новорайської сільської військової адміністрації № 01-12/635/25 від 18.03.2025, наданої на запити адвоката Бєлікова Андрія Андрійовича, встановлено, що земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які перебувають в оренді ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», станом на 17.03.2025 не використовуються, їх обробіток не здійснюється.
Також зазначено, що огляд (обстеження) вищевказаних ділянок безпосередньо представниками Новорайської СВА не проводився, а ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не брало участі у процесах обстеження та розмінування земель. Очистка території відбувалась виключно військовими групами з розмінування в межах ініціативи Херсонської ОВА в рамках гуманітарного розмінування територій громади.
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права.
Задовольняючи позовні вимоги про розірвання договору оренди землі, суд першої інстанції виходив з того, що прострочення виплати орендної плати за користування земельною ділянкою в 2022 - 2024 роках, є невиконанням обов`язків відповідача, передбачених договором оренди землі, що відповідно до ст.32 Закону України "Про оренду землі" є підставою для розірвання Договору оренди землі. При цьому суд враховував і положення п."д" ч.1 ст.141 ЗК України, згідно з яким підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
Суд вказав, що у матеріалах справи відсутні докази, що несплата орендної плати за період 2022-2024 роки була спричинена форс-мажорними обставинами або іншими незалежними від відповідача причинами, які б унеможливлювали виконання зобов`язань.
Проте повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна з таких підстав.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України).
Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно з частинами 1, 2 статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України (частина перша статті 32 Закону України «Про оренду землі»).
У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2024 року у справі №918/391/23 (провадження № 12-19гс24) зазначено, що підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України є саме систематична, тобто неодноразова (два та більше випадків), повна несплата орендної плати. Ця спеціальна правова норма у такому випадку є самостійною та достатньою, і звертатися до більш загальної норми частини другої статті 651 ЦК України немає потреби, оскільки вона передбачає саме додаткову (до основної) підставу для розірвання договору оренди землі.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).
Відповідно до частин першої, третьої статті 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.
У цій справі, суд встановив, що належна позивачам на праві власності земельна ділянка загальною площею 9,6716 га, кадастровий номер: 6520683600:02:024:0002, розташована на території Максимо-Горьківської сільської ради Бериславського району Херсонської області. Вказана земельна ділянка на підставі укладеного між позивачем та відповідачем договору оренди зі змінами та з врахуванням додаткових перебуває в оренді відповідача.
Суд першої інстанції дослідив та встановив, що відповідач не сплачував орендну плату позивачам у 2022-2024 роках та загальна сума заборгованості орендної плати за вказаний період становить 82935,69 грн в рівних частинах. 
Відповідач, ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», не оспорюючи факту порушення ним зобов`язання щодо сплати орендної плати за 2022-2024 роки, розмір заборгованості, посилається на те, що таке порушення сталося внаслідок непереборної сили, а саме військової агресії рф проти України, органами місцевого самоврядування навіть неодноразово розглядались питання й приймались рішення щодо податкових пільг товариству як орендареві через війну (бойові дії, окупаційні заходи, тощо), а тому на підставі положень ст. 617, ч.6 ст.762 ЦК України відповідач не може бути притягнутий до відповідальності, передбачену договором оренди чи законом.
Апеляційний суд частково погоджується з такими доводами апеляційної скарги з огляду на таке.
Відповідно до ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Правочин, яким скасовується чи обмежується відповідальність за умисне порушення зобов`язання, є нікчемним.
Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено можливість звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо сторона договору доведе, що таке порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (форс-мажору).
Частиною 2 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, зокрема, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, тощо.
Відповідно до ч.6 ст.762 ЦК України, положення якої застосовуються до відносин з оренди землі, наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає, оскільки має місце випадок та непереборна сила.
У пунктах 6.8-6.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/7495/16 (провадження № 12-37гс18) зазначено, що норма частини шостої статті 762 ЦК України визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає.
Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відсутність у частині шостій статті 762 ЦК України вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання орендарем майна, підстав виникнення таких обставин, засобів їх підтвердження свідчить про те, що підставою для застосування цієї норми є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством.
24 лютого 2022 року розпочалося повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Україні введено військовий стан, який триває дотепер.
Відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року №376,територія Новорайської територіальної громади, на якій розташована спірна земельна ділянка з 09.04.2022 року по 11.11.2022 року перебувала під тимчасовою окупацією ( наразі належить до територій можливих бойових дій)
Вказана обставина не була належним чином оцінена судом першої інстанції, внаслідок чого суд дійшов помилкового висновку про можливість орендаря користуватися спірною земельною ділянкою в період часу з 09.04.2022 року по 11.11.2022 рік і наявність обов`язку щодо сплати орендної плати за вказаний період.
У зв`язку з наведеним, апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що порушення зобов`язання щодо несплати орендної плати позивачу за 2022 рік сталося внаслідок існування форс-мажорних обставин, бойових дій та тимчасової окупації.
Верховний Суд у постанові від 25.06.2025 року у справі 610/941/24 вказав, що тимчасова окупація населеного пункту, в якому розташована спірна земельна ділянка, впливає на можливість орендаря використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням, проводити посівну компанію, збирати врожай тощо.
Таким чином, орендар не допустив умисне порушення умов договору. Вина орендаря у не сплаті орендної плати за 2022 рік відсутня.
Враховуючи, що з 09.04.2022 року по 11.11.2022 рік Новорайськаселищна територіальна громада Бериславського району Херсонської області, на території якого розташована спірна земельна ділянка перебувала під тимчасовою окупацією рф і відповідач не міг користуватися земельною ділянкою з обставин, за які він не відповідає, колегія суддів дійшла висновку про те, що в силу ч.6 ст.762 ЦК України відповідач звільнений від обов`язку сплати орендної плати за вказаний період. 
За викладеного доводи апеляційної скарги в зазначеній частині є прийнятними, а тому посилання суду першої інстанції на можливість використання відповідачем спірної земельної ділянки в 2022 році, як обставину встановлену судом слід виключити з мотивувальної частини рішення. 
Разом з тим, районний суд по суті вирішення спору дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для дострокового розірвання договору оренди землі за вимогою позивачів, підставно врахувавши прострочення відповідачем сплати орендної плати за період 2023-2024 роки, що є істотним порушенням умов договору та правомірно вказав, що у матеріалах справи відсутні докази того, що несплата орендної плати за вказаний період була спричинена форс-мажорними обставинами або іншими незалежними від відповідача причинами, які б унеможливлювали виконання зобов`язань.
Погоджуючись з висновками суду першої інстанції по суті вирішення спору, апеляційний суд виходить з таких міркувань.
Вбачається, що обґрунтовуючи свої заперечення щодо неможливості виплати орендної плати за 2023, 2024 роки відповідач посилається на наявність обставин непереборної сили, за які він не відповідає, що унеможливлює розірвання договору оренди землі на підставі систематичної несплати орендної плати за цей період, а саме на не можливості використання орендованої земельної ділянки позивача через активні бойові дії та потенційне замінування спірної земельної ділянки, розкрадання та знищення майна товариства.
       Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши долучені до скарги матеріали, а саме розпорядження начальника Новорайської сільської військової адміністрації від 31.10.2023 року № 163, від 06.02.2024 року № 29 та від 18.04.2024 року №154 щодо надання пільг ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ»; витяг з ЄРДР щодо реєстрації кримінального провадження № 42022232090000075 від 12.04.2022 року щодо викрадення майна ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ»; витяг з Відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 19.12.2023 року по ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ»; лист ТПП №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року, апеляційний суд дійшов висновку, що вони не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не спростовують його.
       Так, порушення кримінальної справи за заявою відповідача щодо викрадення майна підприємства не свідчить про те, що викрадене майно було єдиним майном та внаслідок його викрадення товариство немало можливості здійснювати господарську діяльність. Доказів того, що підприємство не мало можливості залучити необхідну техніку та обладнання, необхідного для обробки землі матеріали справи не містять, не надано таких доказів і під час апеляційного перегляду справи.
Розпорядження про надання відповідачу податкових пільг не містять висновків щодо того, що спірна земельна ділянка є забрудненою вибухонебезпечними предметами, та не свідчать про дійсний стан земельної ділянки. Висновки суб`єктів протимінної діяльності щодо неможливості використання спірної земельної ділянки через її замінювання в матеріалах справи відсутні.
Також, апеляційний суд звертає увагу скаржника на те, що лист ТПП №2024/02.0-7.1 від 28 лютого 2022 року, на який він посилається в апеляційній скарзі, та в якому констатується настання форс-мажорних обставин (військова агресія РФ та ведення воєнного стану) в Україні, не є безумовною підставою для звільнення від виконання зобов`язань за кожним окремим договором.
Частиною другою статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", передбачено, що торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.
Це означає, що для підтвердження форс-мажору в конкретному випадку, зокрема, у даній ситуації для підтвердження факту неможливості використання орендованої земельної ділянки позивача та як наслідок неможливості виконання зобов`язання зі сплати орендної плати, відповідач мав би звернутися до ТПП за отримання індивідуального сертифікату.
При цьому, наявність сертифікату ТПП України про форс-мажор суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами, тобто дані обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.
Проте в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували неможливість відповідача через форс-мажорні обставини виконати свої зобов`язання за договором оренди землі в частині сплати орендної плати позивачу за 2023 та 2024 роки. 
Посилання в додаткових поясненнях ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на врахування правових висновків, викладених у постанові КГС ВС від 25.02.25р. у справі №908/929/24, є неприйнятними, оскільки фактичні обставини справ не є подібними. При цьому суд у кожній справі виходить з конкретних обставин та доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності.
За таких обставин колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо відсутності вини відповідача у невиконанні обов`язку щодо не виплати орендної плати за 2023-2024 роки за договором оренди земельної ділянки.
Отже, суд першої інстанції дійшов в цілому правильного висновку, що спірний договір оренди землі за вимогою позивачів може бути достроково розірваний з підстав неналежного виконання умов договору, а саме: систематичного (два і більше разів) невиконання обов`язків зі сплати орендної плати, що є істотним порушенням умов договору.
Повно та всебічно дослідивши обставини у справі та надані докази, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги про розірвання договору оренди землі.
Підстав для скасування рішення суду в частині задоволених вимог, з врахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає.
Разом з тим, зважаючи на вище викладене та часткове прийняття доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що існують підстави для виключення з мотивувальної частини рішення суду першої інстанції посилання на можливість використання відповідачем об`єкту оренди у період з березня по листопад 2022 року.
Повний текст постанови складений 10.09.2025р.
Керуючись статтями 374,376,381-384 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» - задовольнити частково.
Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 11 квітня 2025 року змінити.
Виключити з мотивувальної частини рішення посилання суду на можливість використання відповідачем об`єкту оренди у період з березня по листопад 2022 року.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча                 Л.В. Базіль

Судді:                 В.О. Бездрабко

               С.В. Радченко