ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року	Львів	Справа № 140/11630/24 пров. № А/857/4090/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.,
суддів:                                                                      Матковської З.М., Ніколіна В.В.,  
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року (головуючий суддя: Стецик Н.І., місце ухвалення - м. Луцьк) у справі за адміністративним позовом   ОСОБА_1 до  Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 , 14.10.2024, звернулася з позовом до суду, в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 09.04.2020 з урахуванням дня фактичної виплати 18.07.2024; 
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 09.04.2020 з урахуванням дня фактичної виплати 18.07.2024. 
Обґрунтовує позов тим, що проходила військову службу у в/ч № НОМЕР_1 . Наказом начальника вказаної військової частини від 09.04.2020 № 198-ос її виключено зі списків особового складу та усіх видів забезпечення. Рішеннями Волинського окружного адміністративного суду від 16.08.2021 у справі № 140/6035/21 та від 11.01.2024 у справі № 140/33553/23 відповідача зобов`язано нарахувати та виплатити на користь позивачки індексацію грошового забезпечення в повному обсязі за період з 01.12.2015 по 09.04.2020. Виплату індексації відповідач провів з 16.09.2022 та 18.07.2024. Разом з тим, відповідачем, у порушення Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» не виплачено на користь позивачки компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
Не погоджуючись із зазначеною бездіяльністю відповідача та вважаючи її протиправною, позивачка звернулася до суду із цим адміністративним позовом.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 16.09.2022 на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.08.2021 у справі № 140/6035/21.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 16.09.2022 на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.08.2021 у справі № 140/6035/21;
визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 18.07.2024 на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11.01.2024 у справі № 140/33553/23.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 18.07.2024 на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11.01.2024 у справі № 140/33553/23.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на те, що під час проходження військової служби позивачці виплачувалось належне грошове забезпечення, яке обчислювалось та нараховувалось у межах виділених НОМЕР_2 прикордонному загону коштів, у відповідності до ст. 17 Конституції України, ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій», та Інструкції № 558. Вважає, що індексація грошового забезпечення, виплачена в користь позивачки має разовий характер виплати, а тому компенсація втрати частини доходу не підлягає до виплати у даному випадку.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходила військову службу у в/ч № НОМЕР_1 .
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 198-ос від 09.04.2020 позивачку виключено зі списків особового складу і всіх видів забезпечення (а.с. 4 зворот).
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16.08.2021 у справі № 140/6035/21, яке набрало законної сили, визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення ОСОБА_1 перерахунку раніше виплаченої індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця - січня 2008 року, за період з 01.03.2018 по 09.04.2020 із застосуванням базового місяця - березень 2018 року; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця - січня 2008 року, за період з 01.03.2018 по 09.04.2020 із застосуванням базового місяця - березень 2018 року (з урахуванням виплачених сум).
На виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.08.2021 у справі № 140/6035/21, відповідачем 16.09.2022 проведено виплату в користь позивачки індексацію грошового забезпечення в сумі 52261,84 грн, що підтверджується копією виписки по картці/рахунку ОСОБА_1 (а.с. 5).
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11.01.2024 у справі №140/33553/23, яке набрало законної сили, визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо недотримання вимог абзаців третього - шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01.03.2018 по 09.04.2020; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 09.04.2020 у розмірі 4448,22 грн в місяць, що розраховується як різниця між сумою індексації та розміром підвищення доходу відповідно до абзаців четвертого - шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078
Відповідач, 18.07.2024 виконав рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11.01.2024 у справі № 140/33553/23, перерахувавши на користь позивача 110851,87 грн, що підтверджується копією виписки по картці/рахунку ОСОБА_1 (а. с. 5 зворот).
Разом з тим, відповідачем в порушення Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» не виплачено на користь позивачки компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
Не погоджуючись із вищезазначеною бездіяльністю відповідача, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою надано достатні беззаперечні доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, а відповідач не довів, що діяв з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та вимог законодавства України.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом № 2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі - Порядок № 159).
Статтею 1 Закону № 2050-ІІІ визначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Згідно із статтею 2 Закону № 2050-ІІІ, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Відповідно до норм статей 3, 4 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
З метою реалізації Закону № 2050-ІІІ Кабінетом Міністрів України прийнято Порядок № 159, відповідно до пункту 2 якого компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.
Як визначено в пункті 3 Порядку № 159, компенсації підлягають грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, в т.ч. заробітна плата (грошове забезпечення).
Згідно з пунктом 4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
З системного аналізу правових норм слід зробити висновок, що основними умовами для виплати компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (в тому числі одноразової грошової допомоги) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.
Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статті 1-3 Закону № 2050-ІІІ, окремих положень Порядку № 159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 29 березня 2023 року у справі № 120/9475/21-а, від 15 жовтня 2020 року у справі № 240/11882/19, від 13 січня 2020 року у справі № 803/203/17, від 22 червня 2018 року у справі № 810/1092/17.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16.08.2021 у справі № 140/6035/21, яке набрало законної сили, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця - січня 2008 року, за період з 01.03.2018 по 09.04.2020 із застосуванням базового місяця - березень 2018 року (з урахуванням виплачених сум).
На виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.08.2021 у справі № 140/6035/21, відповідачем, 16.09.2022, проведено виплату на користь позивачки індексацію грошового забезпечення в сумі 52261,84 грн, що підтверджується копією виписки по картці/рахунку ОСОБА_1 (а .с. 5).
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11.01.2024 у справі № 140/33553/23, яке набрало законної сили, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 09.04.2020 у розмірі 4448,22 грн в місяць, що розраховується як різниця між сумою індексації та розміром підвищення доходу відповідно до абзаців четвертого - шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078
Відповідач 18.07.2024 виконав рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11.01.2024 у справі № 140/33553/23, перерахувавши на користь позивачки 110851,87 грн, що підтверджується копією виписки по картці/рахунку ОСОБА_1 (а. с. 5 зворот).
Отже, враховуючи наявність факту невиплати сум частини грошового забезпечення, позивачка має право на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції, що необхідно визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 16.09.2022 на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.08.2021 у справі № 140/6035/21, визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 18.07.2024 на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11.01.2024 у справі № 140/33553/23, та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 16.09.2022 на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16.08.2021 у справі № 140/6035/21 та виплаченої 18.07.2024 на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11.01.2024 у справі № 140/33553/23.
Таким чином, апеляційна скарга Військової частини НОМЕР_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін. 
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд –

постановив:

апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року у справі № 140/11630/24 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	З. М. Матковська 	
 	 	В. В. Ніколін