СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року                                   м. Харків           Справа №922/2714/23 (752/8912/19)  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В., суддя  Склярук О.І.

за участю секретаря судового засідання Міракова Г.А.,
за участю представників:
від позивача – Лебедєв Д.В.,
від відповідача-1 –  ОСОБА_1 , Камінська А.А.,
від відповідача-2 – не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 (вх.№1311Х від 06.06.2025) та апеляційної скарги ОСОБА_3 (вх.№1343Х від 10.06.2025) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.05.2025 у справі №922/2714/23 (752/8912/19) (м. Харків, суддя Прохоров С.А., повна ухвала складена 26.05.2025),
за позовом  ОСОБА_3 , м. Київ,
до 1.  ОСОБА_2 , м. Харків,
2. ОСОБА_4 , м. Харків,
про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення коштів за договором.
Позовна заява ОСОБА_3 мотивована тим, що 01 лютого 2019 року між нею та відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_4 було укладено договір позики, за умовами якого відповідачі отримали від неї в борг 860 282 доларів США, що еквівалентно 23 829 811,40 грн, та зобов`язалися повернути їй таку ж суму коштів до 10 лютого 2019 року солідарно.
В зазначений строк відповідачі позику не повернули та ухиляються від виконання зобов`язання.
Враховуючи викладене, позивачка ОСОБА_3 просила стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на свою користь заборгованість за договором позики у розмірі 860 282 доларів США, що за курсом Національного Банку України (далі - НБУ) еквівалентно сумі у розмірі 23 829 811,40 грн, та судові витрати.
Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 11 липня 2023 року у складі судді Колдіної О. О. позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики у розмірі 860 282 доларів США, що на момент звернення до суду еквівалентно 23 829 811,40 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Постановою Київського апеляційного суду від 26 лютого 2024 року апеляційну скаргу боржника ОСОБА_2 , до якої приєднався відповідач ОСОБА_4 , задоволено частково. Апеляційну скаргу арбітражної керуючої Єрьоміної О. Ю. задоволено. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 липня 2023 року скасовано, а матеріали справи № 752/8912/19 передано до Господарського суду Харківської області, на розгляді якого перебуває справа № 922/2714/23 про банкрутство ОСОБА_2 .
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.05.2025 позов ОСОБА_3 у справі №922/2714/23 (752/8912/19) до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення коштів за договором позики від 01.02.2019 року солідарно залишено без розгляду.
ОСОБА_2 з вказаною ухвалою суду першої інстанції частково не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм чинного законодавства, просить за результатами апеляційного розгляду резолютивну частину ухвали суду від 23.05.2025 змінити, виклавши її в наступній редакції:
- провадження у справі №922/2714/23 (752/8912/19) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення коштів за договором позики від 01 лютого 2019 року солідарно в розмірі 860282 доларів США у відповідності до вимог пункту 2 частини першої статті 175, пункту 3 частини першої статті 231 ГПК України закрити.
В обґрунтування своєї позиції по справі посилається на те, що ОСОБА_3 у відповідності до положень ст. 543 ЦК України, яке передбачає, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, вимагала повернути всю суму від відповідача ОСОБА_2 в межах провадження у справі про неплатоспроможність боржника (справа №922/2714/23). Вказані вимоги були визнані безпідставними та необґрунтованими, через що відхилені та постановлені відповідні судові рішення з приводу відсутності у ОСОБА_2 будь-яких зобов`язань на які вказує ОСОБА_3 . Отже, на думку апелянта, з приводу вимог ОСОБА_3 щодо стягнення грошових коштів на підставі наданого нею в його обґрунтування договору позики є відповідне рішення суду, яке залишено без змін відповідним рішенням апеляційної інстанції та Верховного Суду, а отже у відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.175, п.3 ч.1 ст.231 ГПК України з огляду на тотожність суб`єктного складу, предмета і підстав позову підлягає закриттю.
Відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06.06.2025 для розгляду справи №922/2714/23 (752/8912/19) визначено наступний склад суду: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І., суддя    Хачатрян В.С.
ОСОБА_3 з вказаною ухвалою суду першої інстанції також не погодилася та звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм чинного законодавства, просить ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.05.2025 у справі №922/2714/23 (752/8912/19) скасувати, матеріали справи №922/2714/23 (752/8912/19) направити до Господарського суду Харківської області для вирішення питання про передачу справи за підсудністю; судові витрати покласти на відповідачів.
Апелянт вважає, що оскаржуване рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а відтак повинно бути скасоване з направленням справи до Господарського суду Харківської області для вирішення питання про передачу справи за підсудністю. Відповідне обґрунтовує тим, що автоматизований розподіл справи №922/2714/23 (752/8912/19) та постановлення ухвали прийняти справу до провадження відбувся більше ніж через рік після закриття провадження у справі №922/2714/23, що унеможливлює розгляд такого спору Господарським судом Харківської області та потребує вирішення питання в порядку ст.31 ГПК України. Також апелянт зазначає, що на момент постановлення оскаржуваної ухвали господарським судом розглянуто заяву позивача з грошовими вимогами до боржника; провадження у справі про банкрутство закрите, що не відповідає положенням ч.4 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства.
Станом на дату надходження апеляційних скарг до суду суддя-доповідач Гетьман Р.А. у відповідності до Витягу із табелю обліку використання робочого часу суддів Східного апеляційного господарського суду перебував у відпустці по 16.06.2025 включно.
На підставі п.5.3 Рішення зборів суддів Східного апеляційного господарського суду №2 від 02.04.2025, апеляційні скарги передані судді-доповідачу після виходу його з відпустки.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.06.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_2 (вх.№1311Х від 06.06.2025) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.05.2025 у справі №922/2714/23 (752/8912/19) залишено без руху з підстав відсутності доказів сплати судового збору та доказів направлення копії апеляційної скарги з додатками позивачу - ОСОБА_3 .
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.06.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_3 (вх.№1343Х від 10.06.2025) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.05.2025 у справі №922/2714/23 (752/8912/19) залишено без руху з підстав необхідності надати клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з доказами поважності причин його пропуску та докази направлення копії апеляційної скарги з додатками відповідачу – ОСОБА_2 .
В строк, наданий судом, від ОСОБА_3 надійшли заяви (вх.№7842 від 25.06.2025; вх.№7843 від 25.06.2025) про усунення недоліків апеляційної скарги на виконання вимог ухвали суду від 19.06.2025. Зокрема, апелянтом надано докази направлення копії апеляційної скарги з додатками відповідачу – ОСОБА_2 та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з доказами поважності причин його пропуску.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.06.2025 поновлено ОСОБА_3 пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження у справі №922/2714/23 (752/8912/19). Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3   (вх.№1343Х від 10.06.2025) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.05.2025 у справі №922/2714/23 (752/8912/19). Витребувано з Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/2714/23 (752/8912/19).
В строк, наданий судом, від ОСОБА_2 надійшла заява (вх.№8019 від 30.06.2025) про усунення недоліків апеляційної скарги на виконання вимог ухвали суду від 19.06.2025. Зокрема, апелянтом надано докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі та докази направлення копії апеляційної скарги з додатками позивачу - ОСОБА_3 .
Відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04.07.2025 у зв`язку з відпусткою судді Хачатрян В.С. для розгляду справи №922/2714/23 (752/8912/19) визначено наступний склад суду: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І., суддя Россолов В.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.07.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 (вх.№1311Х від 06.06.2025) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.05.2025 у справі №922/2714/23 (752/8912/19). Об`єднано апеляційну скаргу ОСОБА_2 (вх.№1311Х) та апеляційну скаргу ОСОБА_3 (вх.№1343Х) в одне апеляційне провадження.
04.07.2025 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/2714/23 (752/8912/19) (вх.№8295).
Від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну ОСОБА_3 (вх.№8784 від 16.07.2025), в якому останній просить за результатами апеляційного розгляду скаргу ОСОБА_3 на ухвалу від 23.05.2025 у справі №922/2714/23 (752/8912/19) залишити без задоволення. Зокрема, ОСОБА_2 посилається на те, що отримавши від Київського апеляційного суду дану справу №752/8912/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення коштів солідарно на користь ОСОБА_3 суми боргу за договором позики в розмірі 860282 доларів США, Господарський суд Харківської області повинен був вирішити питання про прийняття справи до свого провадження, що і було ним зроблено. При цьому Постанова Київського апеляційного суду від 26.02.2024 у цій цивільній справі про направлення справи за підсудністю до Господарського суду Харківської області набрала законної сили та залишена в силі Постановою Верховного Суду у складі КЦС від 12.02.2025 року. За таких обставин, керуючись положенням статті 32 ЦПК України та з урахуванням того, що спори між судами про підсудність не допускаються, суд першої інстанції цілком обґрунтовано прийняв справу до провадження та здійснив її розгляд.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.08.2025 призначено апеляційну скаргу ОСОБА_2 (вх.№1311Х від 06.06.2025) та апеляційну скаргу ОСОБА_3 (вх.№1343Х від 10.06.2025) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.05.2025 у справі №922/2714/23 (752/8912/19) до розгляду на « 28» серпня 2025 р. о 10:45 год у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61022, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.08.2025 оголошено перерву у розгляді справи №922/2714/23 (752/8912/19) до 18.08.2025 о 10:30 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61022, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань №132. Повідомлено учасників справи про дату, час та місце розгляду справи. Роз`яснено учасникам справи, що в умовах дії режиму воєнного стану, з міркувань безпеки та враховуючи приписи ст.3 Конституції України, розгляд апеляційної скарги може бути перенесений на іншу дату. Запропоновано учасникам справи заздалегідь визначитися із бажанням та можливістю взяти участь у судовому засіданні, про що письмово повідомити Східний апеляційний господарський суд. Явку представників учасників справи визнано необов`язковою. Запропоновано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати документи (заяви, клопотання тощо) з використанням програми «Електронний суд».
Від ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну ОСОБА_2 (вх.№10910 від 15.09.2025), в якому остання просить в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 24.05.2025 по справі №922/2714/23 (752/8912/19) відмовити в повному обсязі. ОСОБА_3 вважає, що твердження відповідача ОСОБА_2 щодо необхідності застосування до справи №922/2714/23 (752/8912/19) п. 2 ч. 1 ст. 175 та п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК є хибним, оскільки порушує інтереси позивача, ст. 233 ГПК України, статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідач-2 до судового засідання 18.09.2025 не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. 
Відповідно до ч.11 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні. 
В судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 18.09.2025 представник позивача підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, проти вимог апеляційної скарги відповідача заперечив. Представник відповідача підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, проти вимог апеляційної скарги позивача заперечив. 
Дослідивши матеріали оскарження ухвали, а також викладені у апеляційних скаргах, відзивах доводи учасників справи, заслухавши пояснення уповноваженого представника, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступне.
Як убачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заборгованість за договором позики в розмірі 860282 доларів США, що еквівалентно 23829811,40 грн та судові витрати.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.02.2019 між позивачкою ОСОБА_3 та відповідачами ОСОБА_2 ОСОБА_4 було укладено договір позики, відповідно до якого відповідачі отримали в позику 860282 доларів США, що еквівалентно 23829811,40 грн, які вони зобов`язались повернути до 10.02.2019 солідарно.
Договір підписаний в приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Козаєвої Н.М..
Як вважає позивачка, відповідачі не виконали свої зобов`язання та не повернули у визначений в договорі строк суму позики, з огляду на що позивач просить в судовому порядку стягнути суму боргу.
Отже предметом спору по даній справі є вимоги позивачки ОСОБА_3 щодо стягнення відповідної грошової суми визначеної як суми позики, при цьому підставами позову позивачкою визначений саме договір позики від 01.02.2019 року, що укладений між нею та відповідачем боржником ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_4 .
Відтак позивачка реалізувала своє право на звернення до суду з саме з вимогою про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за договором позики, яка в свою чергу є неподільною.
Верховний Суд неодноразово у своїх позиціях зазначав, що позовна вимога про солідарне стягнення грошових коштів є неподільною.
Так ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.07.2023 у справі №922/2714/23 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ); введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; ухвалено оприлюднити на офіційному веб-сайті оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 ; призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_2 арбітражну керуючу Єрьоміну Ольгу Юріївну (свідоцтво №125 від 06.02.2013)
23.10.2023 до суду надійшла заява ОСОБА_3 (вх.№28751) з грошовими вимогами до боржника ОСОБА_2 в розмірі 31 357 881,10 грн та судового збору в сумі 5 368,00 грн.
В обґрунтування цих вимог ОСОБА_3 посилалася що 01.02.2019 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 і ОСОБА_4 укладено договір позики, відповідно до якого відповідачі отримали в позику 860282 доларів США, що еквівалентно 23829811,40 грн, які вони зобов`язались повернути до 10.02.2019 солідарно та зазначала, що ці вимоги підтверджені рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11.07.2023 у справі №752/8912/19.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.03.2024 в задоволенні заяви ОСОБА_3 вх.№28751 від 23.10.2023 з грошовими вимогами до боржника ОСОБА_2 відмовлено. Вимоги ОСОБА_3 до боржника ОСОБА_2 в розмірі 31 357 881,10 грн основного боргу та 5 368,00 грн судового збору відхилено.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 30.04.2024 вказана ухвала Господарського суду Харківської області від 04.03.2024 у справі №922/2714/23 за заявою ОСОБА_3 з грошовими вимогами до боржника (вх.№28751 від 23.10.2023) залишена без змін.
Постанова Східного апеляційного господарського суду від 30.05.2024 та ухвала Господарського суду Харківської області від 04.03.2024 у справі №922/2714/23 залишені без змін постановою Верховного Суду від 22.08.2024.
Статтею 20 ЦПК України, не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 21 ГПК України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Статтею 541 ЦК України визначено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.
Статтею 543 ЦК України, передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Отже станом на теперішній час ОСОБА_3 реалізувала своє право та звернулась до одного з, як вона вважає, боржників з заявою про визнання її грошових вимог у справі про визнання неплатоспроможним ОСОБА_2 .
Положення статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначає, зокрема, частини 1, 2 та 3, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Так в ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.
Згідно ч. 3 ст. 7 КУзПБ - матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.
Отже, вказаними нормами врегульовано, що господарським судам підвідомчі справи про банкрутство та справи у спорах з майновими та з немайновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство.
У пункті 8 частини першої статті 20 ГПК України та частині другій і третій статті 7 КУПБ законодавчо закріплено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі спори, стороною в яких є боржник, що є цілком логічним, унеможливлює будь-який вплив у процедурі банкрутства та забезпечує реалізацію основоположних принципів судочинства.
Тобто такі спори належать до виключної підсудності господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, та їх розгляд здійснюється в межах провадження у справі про банкрутство, без порушення нових справ.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 в справі №916/585/18 (916/1051/20) (провадження № 12-14гс21) зазначено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.
Станом на час розгляду даної справи, позивачка ОСОБА_3 вже звернулась 23.10.2023 до господарського суду із заявою з грошовими вимогами до Боржника в розмірі 31357881,10 грн заборгованості за договором позики від 01.02.2019.
Грошові вимоги ОСОБА_3 ґрунтувались саме на договорі позики від 01.02.2019, укладеному між ОСОБА_3 (позикодавець), ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (позичальники), за умовами якого позикодавець передає у власність позичальникам гроші в сумі 860282 доларів США, що еквівалентно 23829811,11 грн, а позичальники зобов`язуються повернути позикодавцеві таку ж суму грошей до 10.02.2019 солідарно (пункт 1 Договору позики).
При цьому відповідно до вимог частини 4 статті 7 КУзПБ у разі якщо господарський суд, розглядаючи в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) спір про стягнення з боржника грошових коштів, встановить, що позивачем у такому спорі подано у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника заяву з грошовими вимогами до боржника, господарський суд залишає такий позов без розгляду.
В свою чергу, ухвалою суду від 13.03.2024 по справі №922/2714/23 судом було затверджено Мирову угоду по справі №922/2714/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 (код НОМЕР_1 ), укладену 12.03.2024 між кредитором – фізичною особою підприємцем Красніковим Павлом Івановичем та боржником – фізичною особою ОСОБА_2 . Закрито провадження у справі №922/2714/23 за заявою боржника – фізичної особи ОСОБА_2 (код НОМЕР_1 ) про неплатоспроможність. Припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.07.2023 у справі №922/2714/23. Припинено повноваження керуючого реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_2 - арбітражної керуючої Єрьоміної Ольги Юріївни (свідоцтво №125 від 06.02.2013)
Однак, як вірно зазначив суд першої інстанції припинення/закриття провадження у справі про банкрутство не припиняє прав та обов`язків учасників справи, які виникли в цих процедурах, та не призведе до унеможливлення вжиття заходів для повернення майна з огляду на те, що судовий захист порушеного права особи не обмежується лише розглядом справи про банкрутство та спорів, стороною в яких є боржник, в межах справи про банкрутство. Конституція України гарантує кожному судовий захист його прав у межах конституційного, цивільного, господарського, адміністративного і кримінального судочинства. У разі закриття/припинення провадження в справі про банкрутство, розгляд спорів, стороною в яких є боржник, у межах справи про банкрутство завершується їх розглядом по суті суддею, якому були передані такі справи автоматизованою системою документообігу суду, з ухваленням відповідного судового рішення, що узгоджується з принципом "незмінності складу суду", задля недопущення створення для сторін перешкод у реалізації права на судовий захист і загрози сутності гарантованого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод права сторін на доступ до суду та ефективний засіб захисту упродовж розумного строку.
Вказані висновки відповідають положенням частини другої статті 31 ГПК України, відповідно до якої, справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа відноситься до виключної підсудності іншого суду (аналогічний висновок викладений у постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.01.2021 у справі №5017/2833/2012).
Отже висновок суду першої інстанції про залишення позову ОСОБА_3 у справі №922/2714/23 (752/8912/19) без розгляду на підставі ч. 4 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки позивачем було подано у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника заяву з грошовими вимогами є таким, що узгоджується із обставинами справи та нормами чинного законодавства.
При цьому твердження апелянта ОСОБА_2 про необхідність закриття провадження у справі є помилковими, оскільки ч.4 ст.7 Кодексу з процедур банкрутство прямо передбачає, що якщо кредитор вже подав вимоги в межах справи про банкрутство, то його окремий позов залишається без розгляду. Тобто законодавцем передбачена спеціальна норма, яка має пріоритет в даному випадку, у зв`язку з чим суд першої інстанції правильно застосував саме її. 
ОСОБА_3 посилалася на порушення правил підсудності та пропуск значного часу з моменту закриття провадження у справі про банкрутство. Проте постановою Київського апеляційного суду від 26.02.2024, залишеною в силі Верховним Судом, справу передано саме до Господарського суду Харківської області. Згідно зі ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Отже, суд першої інстанції діяв у межах наданих повноважень, прийнявши справу до розгляду та постановивши ухвалу від 23.05.2025. 
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість вимог апеляційних скарг ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у зв`язку з чим дійшла висновку про відмову в їх задоволенні та залишенні оскаржуваної ухвали без змін.
Ураховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційних скарг, судові витрати понесені апелянтами, у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ч.1 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі. 
24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан, який продовжено до 05.11.2025 (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.07.2025 № 4524-IX).
Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.
При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.
На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку встановленого ст.273 ГПК України.
Керуючись статтями 129, 269, 270, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.05.2025 у справі №922/2714/23 (752/8912/19) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст.ст.286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 29.09.2025.

Головуючий суддя                                                                    Р.А. Гетьман

Суддя                                                                                           В.В. Россолов  

Суддя                                                                                           О.І. Склярук