ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7910/25 Справа № 203/1842/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Колесніченко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:
судді-доповідача – Никифоряка Л.П.,
суддів – Гапонова А.В., Новікової Г.В.,
за участі секретаря судового засідання – Сахарова Д.О.,

Учасники справи:
Скаржник: ОСОБА_1 , 
Стягувач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (з вбудованим приміщенням) «Космос»,
Заінтересована особа: Державний виконавець Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Григорішен Богдан Сергійович, 
розглянув відкрито в залі судових засідань апеляційного суду в м. Дніпро справу, що виникла з цивільних правовідносин в якій подана апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду м. Дніпра від 28 травня 2025 року, головуючий у суді першої інстанції Колесніченко О.В.,
В С Т А Н О В И В:
Описова частина
Короткий зміст вимог скарги
У березні 2025року ОСОБА_1 звернулась в суд зі скаргою на дії державного виконавця, в якій вимагала: 
- визнати протиправними дії державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Григорішена Богдана Сергійовича з накладення арешту на кошти державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю на її рахунку;
- скасувати постанову державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Григорішена Богдана Сергійовича від 23 жовтня 2023року, винесену у виконавчому провадженні №71571293 про арешт коштів боржника, в частині накладення арешту на кошти державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю на її рахунку;
- повернути ОСОБА_1 кошти в сумі 14 096,57грн, які були безпідставно списані у зв`язку з накладенням арешту в межах виконавчих проваджень №71570979 та №71571293 на кошти державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю на її рахунку.
Існування таких вимог заявниця пов`язувала із тим, що 01 липня 2024року їй стало відомо про винесену у виконавчому провадження №71571293 державним виконавцем Грігорішеним Б.С. постанову про арешт коштів боржника від 23 жовтня 2023року, якою порушено права ОСОБА_1 , зокрема, державним виконавцем незаконно накладено арешт на картковий рахунок заявниці в АТ «Державний ощадний банк України» IBAN № НОМЕР_1 , на який ОСОБА_1 отримує соціальну допомогу по догляду за дитиною з інвалідністю. 
Вказувала, що попри чисельні звернення до державного виконавця з проханням скасування арешту на соціальний рахунок, з наданням відповідних доказів того, що виплата, на яку державним виконавцем накладено арешт є виплатою по догляду за дитиною з інвалідністю, постанову про арешт коштів боржника від 23 жовтня 2023року не скасовано. 
Наголошувала, що вона зверталася до Першого Правобережного ВДВС у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про повернення безпідставно списаних державним виконавцем коштів в розмірі 6901,52грн, а також про повернення коштів в сумі 7195,05грн, які безпідставно стягнуті у зв`язку з накладеними арештами за постановами, що скасовані Дніпропетровським окружним адміністративним судом, однак кошти в сумі 14096,57грн ОСОБА_1 не повернуті.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції 
Ухвалою Центрального районного суду м. Дніпра від 28 травня 2025року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. 
Визнано неправомірними дії державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Григорішена Богдана Сергійовича з накладення арешту на кошти державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю на рахунку, відкритому в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» IBAN № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 .
Скасовано постанову державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Григорішена Богдана Сергійовича від 23 жовтня 2023 року, винесену у виконавчому провадженні №71571293, про арешт коштів боржника, в частині накладення арешту на кошти державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю на рахунку, відкритому в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» IBAN № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 .
В решті вимог скарги відмовлено.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні скарги в частині повернення скаржниці коштів в сумі 14 096,57грн, як безпідставно стягнутих, виходив з того, що вказані кошти стягувались державним виконавцем в порядку примусового виконання судового рішення про стягнення боргу на користь ОСББ (з вбудованим приміщенням) «Космос», тобто на підставі виконавчого листа № 203/2541/22 від 30 грудня 2022року. 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
20 червня 2025року ОСОБА_1 подала безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на ухвалу Центрального районного суду м. Дніпра від 28 травня 2025року.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1  висловила вимогу про скасування ухвали суду в частині відмови у задоволенні скарги про повернення коштів, з ухваленням нового рішення в цій частині про задоволення даних вимог скарги. 
Незаконність та необґрунтованість ухвали суду заявниця пов`язувала з тим, що суд першої інстанції не врахував, що на допомогу з державного соціального страхування, що виплачується в разі тимчасової непрацездатності та в інших випадках, допомогу по безробіттю та соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства, призначену відповідно до ЗУ "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", стягнення може бути звернено виключно за рішеннями про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також втратою годувальника.
Заявниця стверджувала про те, що оскільки державний виконавець порушив вимоги закону, що призвело до безпідставного стягнення грошових коштів, такі кошти мають бути повернуті саме державним виконавцем.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Інші учасники справи своїм правом, передбаченим статтею 360 ЦПК України, не скористались та відзиву на апеляційну скаргу не подавали.
Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 липня 2025року відкрито апеляційне провадження у справі.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 липня 2025року справу призначено до судового розгляду на 16 вересня 2025року.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідкою про доставку електронного листа.
Фактичні обставини встановлені в ході судового розгляду, які підтверджені належними та допустимими доказами
14 квітня 2023року державним виконавцем Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Марченком Олексієм Богдановичем відкрито виконавче провадження ВП №71570979 на підставі виконавчого листа №203/2541/22, виданого 30 грудня 2022року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (з вбудованим приміщенням) «Космос» витрат на оплату правової допомоги у розмірі 3 500 грн.
14 квітня 2023року у виконавчому провадженні ВП №71570979 державний виконавець виніс постанову про арешт коштів боржника (а.с.88).
Окрім цього, на примусовому виконанні державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Григорішена Богдана Сергійовича перебуває виконавчий лист №203/2541/22, виданий 30 грудня 2022року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (з вбудованим приміщенням) «Космос» заборгованості у загальному розмірі 9 738,60грн, на підставі чого державним виконавцем 14 квітня 2023року відкрите виконавче провадження №71571293 (а.с.14, 130, 140-141).
14 квітня 2023року у виконавчому провадженні ВП №71571293 державний виконавець виніс постанову про арешт коштів боржника (а.с.128-129).
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2024року, яке набрало законної сили 11 червня 2024року, визнано протиправними дії державних виконавців, скасовано постанову державного виконавця Григорішена Б.С. від 14 квітня 2023року, винесену у виконавчому провадженні №71571293 та постанову державного виконавця Марченко О.Б. від 14 квітня 2023року у виконавчому провадженні № 71570979 про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на карткових соціальних рахунках, відкритих в АТ «Державний ощадний банк України» та в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 (а.с.27-31).
23 жовтня 2023року для забезпечення реального виконання рішення та відповідно до заяви стягувача державний виконавець Григорішен Б.С. у виконавчому провадженні ВП №71571293 виніс постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів в розмірі 6 901,52грн (а.с.15-16, 94-95).
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має на утриманні та самостійно виховує малолітню дитину з інвалідністю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10, 12).
За даними повідомлення № 1552/15.07.22 Центрального УСЗН ДМР про надання державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю ОСОБА_1 отримує державну соціальну допомогу по догляду за дитиною з інвалідністю, призначену відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» та така допомога з 29 червня 2022року по 30 червня 2022року призначена в розмірі 2 662,80грн, з 01 липня 2022року по 26 червень 2027 року в розмірі 2 790,90грн (а.с.13).
З довідки АТ «Державний ощадний банк України» від 28 грудня 2020року вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 відкрито соціальний рахунок (а.с.19), та за даними виписки по вказаному банківському рахунку за період з 08 серпня 2023року по 07 травня 2025року на нього зараховувались виключно кошти соціальної виплати по догляду за дитиною з інвалідністю (а.с.19, 192-202).
Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача щодо змісту судового рішення, яке оскаржено, дослідив доводи апеляційної скарги та з`ясував межі, в яких повинна здійснюватися перевірка ухвали, встановлюватися обставини і досліджуватися докази.
У даній справі скаржниця в апеляційному порядку заперечує висновки суду лише в частині відмови у задоволенні скарги про повернення коштів — тож з огляду на те, що скаржницею не оспорюється решта вимог скарги, які задоволено, ухвала суду щодо таких вимог скарги не може бути предметом перегляду в апеляційному порядку. 
Відмовляючи в задоволенні скарги в частині вимог про повернення коштів, суд першої інстанції надважливого значення надав тій обставині, що вказані кошти стягувались державним виконавцем в порядку примусового виконання судового рішення про стягнення боргу на користь ОСББ (з вбудованим приміщенням) «Космос», тобто на підставі виконавчого листа № 203/2541/22 від 30 грудня 2022року. 
Виснував, що оскільки вказані кошти зараховані в погашення заборгованості належному стягувачу (а не іншій особі), то не підлягають поверненню цим стягувачем, а державний виконавець не є власником чи розпорядником цих стягнутих коштів, тому вимоги боржниці про повернення їй коштів у сумі 14096,57 грн в межах розгляду скарги на дії, бездіяльність рішення державного виконавця задоволенню не підлягають. 
       Вислухав пояснення учасників справи котрі з`явились до суду, за відсутності інших учасників справи, які повідомлені про дату, час і місце судового засідання у спосіб встановлений законом дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення так як судом першої інстанції при постановлені ухвали додержані норми матеріального і процесуального права.
       Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
       Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).
       Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
       Отже, виконання судових рішень у цивільних справах як завершальна стадія судового провадження є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
       Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
       Матеріалами справи встановлено, що кошти, які заявниця просила повернути їй, хоча і стягнуті внаслідок протиправних дій державного виконавця Григорішена Б.С. з накладення арешту на ці кошти, проте були стягнуті на виконання судового рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України. 
       Тож за наведених умов, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення вимог боржниці про повернення їй коштів у сумі 14096,57грн в межах розгляду скарги на дії державного виконавця.
       Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
       Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.(частина перша, друга статті 77 ЦПК України). 
       Водночас, закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту того, що кошти на арештованих рахунках є коштами, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, а тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.
       Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
       Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що на допомогу з державного соціального страхування, що виплачується в разі тимчасової непрацездатності та в інших випадках, допомогу по безробіттю та соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства, призначену відповідно до ЗУ "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", стягнення може бути звернено виключно за рішеннями про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також втратою годувальника, не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки не можуть бути підставою для повернення стягнутих грошових коштів саме державним виконавцем, як на тому наполягала заявниця. 
       Отже за встановлених обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця в цій частині є необґрунтованою. 
       Тож встановивши фактичні обставини у справі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги в цій частині.
       Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у оскаржуваному судовому рішенні, вони зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження судом. 
Згідно статті 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Також ніщо не вказує на те, що судом не дотримано принципу рівності що витікає із змісту частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Водночас, заявницею апеляційної скарги не підтверджено жодних порушень норм процесуального права, через які вона не змогла повною мірою реалізувати свої процесуальні права чи які би призвели до ухвалення незаконного рішення, оскільки судом першої інстанції створені умови для того, щоб скаржниця надала пояснення та докази щодо обставин, на які вона посилалася як на підставу своїх вимог.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про законність та обґрунтованість ухвали суду, що дає підстави суду апеляційної інстанції відповідно до статті 375 ЦПК України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись статтями 259, 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, –
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 — залишити без задоволення.
Ухвалу Центрального районного суду м. Дніпра від 28 травня 2025 року — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 16 вересня 2025року.

Судді: