ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2025 року          м.Дніпро         Справа №  904/22/24
Центральний  апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді:  Верхогляд Т.А. (доповідач)                              
суддів: Іванова О.Г., Паруснікова Ю.Б.,
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу  Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2024 року у справі № 904/22/24 (суддя Ніколенко М.О.)
за позовом Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мета-Д"
про відшкодування збитків у розмірі  93 846,61 грн,-                        
 
ВСТАНОВИВ: 

          Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мета-Д" про відшкодування збитків у розмірі 93 846,61 грн.
          Позивач обґрунтовував позовні вимоги наступним:
- на підставі звернення фізичної  особи ОСОБА_1 від 05 вересня 2019 року до Офісу Президента України (№ 22/051892-04 від 12 вересня 2019 року) про порушення, що спричинило шкоду навколишньому природному середовищу, Міністерством енергетики та захисту довкілля України надано Державній екологічній інспекції у Дніпропетровській області погодження на проведення позапланового заходу від 20 грудня 2019 року № 1.2-12-15673, яке надійшло листом Державної екологічної інспекції України від 28 грудня 2019 року №2.5/2917/0/46-19ПЗ;
- з 23 по 24 січня 2020 року посадовими особами Державної екологічної інспекції у Дніпропетровської області проведено позапланову перевірку щодо дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю “Мета - Д” (код 36363275, адреса: 51921, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Йосипа Маєнкова, буд. 10-А, кв.16) вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища;
- під час візуального огляду виробничого майданчику ТОВ “Мета-Д” за адресою: вул.Дніпробудівська, буд.66-К, м. Кам`янське, Дніпропетровська область, виявлено факт засмічення земельної ділянки площею 18,98 м2 відпрацьованою тарою “біг-бег” та відходами деревини;
- за результатом проведеного заходу державного нагляду (контролю) складено Акт № 39/3-10/20 від 24 січня 2020 року; з метою усунення виявленого порушення надано відповідачу припис від 30 січня 2020 року № 4-887-3-3;
- постановою Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області про накладення стягнення від 05 лютого 2020 року директора ТОВ “Мета-Д” ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 52, 78 ч. 1, 82, 82-1, 188-5 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн, який ним сплачено в повному обсязі;
- 29 січня 2020 року позивач звернувся до відділу у м. Кам`янське міськрайонного управління у Петриківському районі та у м. Кам`янське Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області із запитом щодо надання нормативної грошової оцінки за м2 земельної ділянки за місцем фактичного здійснення виробничої діяльності ТОВ “Мета-Д”, за адресою: вул. Дніпробудівська, буд. 66 К, м. Кам`янське, Дніпропетровська область, на який надано відповідь № 11-4-0.192-122/122-20 від 07.02.2020  року про те, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки м. Кам`янське, вул. Дніпробудівська, 66 К, з кадастровим номером 1210400000:01:022:0088, згідно схеми розміщення, для земель 11.02 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості складає  494,45 грн. за 1 м2;
- з урахуванням вказаної інформації позивач розрахував розмір завданої державі шкоди /внаслідок засмічення земельної ділянки,/ який склав 93 846,61 грн., шкода розрахована за формулою 6 розділу 5 “Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства”, затвердженої наказом Мінприроди України 04 квітня 2007 року за №149 та зареєстрованої в Мінюсті України 25 квітня 2007 року за №422/13689.
           Позивач вказував, що направив відповідачу претензію № 4-3093-3-3 від 21 квітня 2020 року про відшкодування завданих збитків на суму 93 846,61 грн., відповіді на таку претензію відповідач не надав, нарахований розмір збитків позивачу не сплатив. Наведене стало причиною виникнення спору.
          Рішенням господарського суду Дніпропетровської  області від 10.05.2024 року у справі №904/22/24  відмовлено у задоволенні позовних вимог. Витрати зі сплати судового збору покладено на позивача.
          Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач не надав суду жодних доказів, які б переконливо свідчили саме про засмічення землі у зв`язку з розміщенням відповідачем на земельній ділянці сміття, (відходів згоряння твердого палива, зернових відходів, деревини та поліетилену), а також доказів того, що таке розміщення призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища. 
          Місцевий господарський суд зазначив, що факт наявності сміття не є достатнім для того, щоб вважати землю засміченою і, як наслідок, виникнення обов`язку відшкодувати шкоду. Обов`язковою ознакою засмічення, на думку суду,  є таке засмічення земель, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища.
          Не погодившись з рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.
          Апелянт вважає, що судом першої інстанції рішення прийнято в порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи; з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; без з`ясування всіх обставин справи та належної оцінки доводів позивача.
          Апелянт вказує, що обґрунтовуючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що сам факт наявності сміття не є достатнім для того, щоб вважати землю засміченою. Також суд мотивував рішення відсутністю доказів того, що відходи розміщено саме на відкритому ґрунті.
          Водночас, суд першої інстанції посилався на висновки Верховного Суду, які, на думку скаржника,  в даному випадку застосуванню не підлягають.
          Апелянт вказує, що перевіркою встановлено факт засмічення земельної ділянки. За результатом перевірки складено акт та видано припис. Акт перевірки є службовим документом, в якому зафіксовані виявлені при проведенні тієї або іншої перевірки порушення, він є носієм доказової інформації про виявлені порушення (постанова Верховного Суду від 19 червня 2020 року у справі № 140/388/19).
          Під час перевірки та розгляду справи в суді відповідачем не заперечувався встановлений факт знаходження сміття на земельній ділянці. Рішення та дії Інспекції не оскаржувалися.
          Окрім цього, постановою про накладення адміністративного стягнення директора підприємства визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 52 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Постанова у встановленому порядку не оскаржено, а штраф сплачено у повному обсязі.
          Виходячи зі змісту постанови посадову особу підприємства визнано винною саме у засміченні земельної ділянки. Тобто, постанова містить повне розкриття об`єктивної сторони правопорушення.
          Скаржник вважає, що позивачем надані докази, які в сукупності підтверджують факт засмічення землі, серед яких: протокол про адміністративне правопорушення, постанова про накладення адміністративного стягнення, акт та припис. Тому  неможливо погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що надані докази не заслуговують на увагу і не можуть бути доказом вини підприємства у вчиненні правопорушення.
          Також вказує, що обчислюючи розмір завданих державі збитків, Інспекція керувалася відповідною Методикою, яка затверджена постановою КМУ.
          Скаржник просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2024 року у справі №904/22/24 та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.
          Відповідач  відзив на апеляційну скаргу не надав.
          Відповідно до  ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
          Положенням ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу  України встановлено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
          Відповідно до ч.5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу  України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
          За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
          Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.07.2024 року у складі колегії суддів: головуючий суддя: Коваль Л.А. (доповідач)    суддів: Мороза В.Ф., Чередка А.Є., відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2024 року у справі № 904/22/24. Призначено розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
          Розпорядженням керівника апарату Центрального апеляційного господарського суду  від 08.10.2024 року відповідно до пункту  2.3.50  Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України  від  26.11.2010 року №30, зі змінами, внесеними згідно з Рішеннями Ради суддів України, відповідно до пункту 2.7.1 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №2 від 08.10.2018 року зі змінами, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №904/22/24.
          Відповідно до повторного протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду від 08.10.2024 року для розгляду справи  №904/22/24  визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач), суддів: Іванова О.Г., Паруснікова Ю.Б.
          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.02.2025 року справу №904/22/24  прийнято до свого провадження.    
          Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з наступних підстав:     
          Як вказано вище, Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мета-Д" про відшкодування збитків у розмірі 93846,61 грн., які  нараховані позивачем за засмічення земельної ділянки.
          Не оспорюється, що позивачу надано право згідно з чинним законодавством здійснювати (проводити) заходи державного нагляду (контролю), у тому числі, юридичних осіб, щодо дотримання законодавства про використання та охорону земель.
          Встановлено з матеріалів справи, що з 23 по 24 січня 2020 року посадовими особами Державної екологічної інспекції у Дніпропетровської області проведено позапланову перевірку щодо дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю “Мета - Д” (код 36363275, адреса: 51921, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Йосипа Маєнкова, буд. 10-А, кв.16) вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища.
          Як стверджує позивач, під час візуального огляду виробничого майданчику ТОВ “Мета-Д” за адресою: вул.Дніпробудівська, буд.66-К, м. Кам`янське, Дніпропетровська область, виявлено факт засмічення земельної ділянки площею 18,98 м2 відпрацьованою тарою “біг-бег” та відходами деревини.
          За результатом проведеного заходу державного нагляду (контролю) складено Акт № 39/3-10/20 від 24 січня 2020 року. При цьому, відповідно до розділу "Опис виявлених порушень вимог законодавства" акту № 39/3-10/20, встановлено:
- під час проведення перевірки виявлені необліковані в матеріалах інвентаризацій джерела утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме: дробарка - 1 од.; зварювальний апарат - 1 од.; склад готової продукції (виконуються операції з розвантаження та завантаження готової продукції в автотранспорт; використовується, навантажується, що працює на карбюраторному двигуні); резервуар з пропан - бутановою сумішшю - 1 од. Враховуючи вищевикладене, обсяги викидів від вищезазначених джерел утворення викидів необліковано у матеріалах інвентаризації викидів та не враховано у діючому дозволі на викиди. В зв`язку з цим, на вищезазначені джерела утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря;
- порушується порядок здійснення викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря;
- в період з 21.07.2016 по 19.12.2016 ТОВ “Мета-Д” здійснювало викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря без відповідного дозволу від обертової печі № 1, а з 20.12.2016 по 22.01.2020 включно - наднормативні викиди (викиди з перевищенням встановлених нормативів по оксиду вуглецю та речовинах у вигляді суспендованих твердих частинок викиду) від ДВ № 1 (обертова піч № 1) (Протокол вимірювань вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел № 29-16/1);
- за результатами інспекційного інструментально-лабораторного контролю зафіксовано перевищення затвердженого гранично допустимого викиду речовин у вигляді суспендованих твердих частинок від ДВ № 1 (обертова піч № 1) (Протокол вимірювань вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел № 7-20/1);
- в 2017 - 2019 роках підприємством не виконувались заходи щодо здійснення виробничого контролю за дотриманням встановлених граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря;
- не вжито заходи попередження забруднення зливової поверхні території;
- контроль за станом та впливом на ґрунти ті підземні водосні горизонти не здійснюється;
- інвентаризація відходів, що утворюються при діяльності підприємства відсутня, норми утворення, їх склад, властивості і ступінь небезпечності для навколишнього природного середовища не визначено, технічні паспорти відходів відсутні;
- первинний облік утворення та руху відходів по формі № 1 - ВТ на підприємстві не ведеться;
- статистичний звіт по формі № 1 - "відходи" не складається;
- реєстрова картка об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів на підприємстві не розроблена;
- місця тимчасового зберігання відходів не обладнано;
- моніторинг місць утворення та зберігання відходів не здійснюється;
- договори щодо видалення чи утилізації відходів, що утворюються на підприємстві, укладено не на всі види відходів;
- проектна документація з матеріалами оцінки впливу на навколишнє природне середовище і здоров`я людей щодо будівництва, оснащення, технічного переоснащення виробничих приміщень підприємства, впровадження та експлуатації технологічного устаткування на підприємстві відсутня;
- не вжиті заходи з охорони земель;
- приписи від 08.06.2017 № 1-3914-8-3, видані за результатами попередньої перевірки, проведеної з 01.06.2017 по 07.06.2017, виконані підприємством у повному обсязі.
          З метою усунення виявленого порушення надано припис від 30 січня 2020 року № 4-887-3-3.
          Постановою Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області про накладення стягнення від 05 лютого 2020 року директора ТОВ “Мета-Д” ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 52, 78 ч. 1, 82, 82-1, 188-5 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.
          Відповідно до мотивувальної частини такої постанови:
          "Гр. (гр-ка) ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , дата “ ІНФОРМАЦІЯ_1 та місце народження: м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, який (яка) проживає за адресою: АДРЕСА_1 і працює (навчається) на посаді: директора ТОВ “МЕТА-Д”, місцезнаходження юридичної особи: вул. Йосипа Манаєнкова, буд. 10 А. кв. 16, м. Кам`янське, Дніпропетровська область, 51921, вчинив(ла) порушення: ст. ст. 7, 17, 26, 29, 32, 33 Закону України "Про відходи", ст. 35 Закону України “Про охорону земель”, абзац 3 ст. 11 Закону України № 877-V, абзац 2, 7, 10 ч. 1 ст. 10. ч.5 ст. 11, ст. 29 Закону України “Про охорону атмосферного повітря” тим, що при проведенні позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства України ТОВ “МЕТА-Д”, місцезнаходження юридичної особи: вул. Йосипа Манаєнкова, буд. 10 А, кв. 16. м. Кам`янське, Дніпропетровська область, 51921, проведеної в період з 23.01.2020 по 24.01.2020 на виконання наказу № 17-П від 14.01.2020, виявлено псування і забруднення сільськогосподарських та інших земель, а саме: в ході перевірки на території виробничого майданчику ТОВ “МЕТА-Д” за адресою: вул. Дніпробудівська. буд. 66 к, м. Кам`янське, виявлено факт засмічення земельної ділянки відпрацьованою тарою "біг-бег" та відходами деревини.
          Виявлено порушення порядку здійснення викиду забруднюючих речовин в атмосферу або впливу на неї фізичних та біологічних факторів, а саме: За результатами інспекційного інструментально-лабораторного контролю зафіксовано перевищення затвердженого гранично допустимого викиду речовин у вигляді суспендованих твердих частинок від ДВ № 1 (обертова піч № 1). З 21.07.2016 по 19.12.2016 ТОВ “МЕТА-Д” здійснювало викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря без відповідного дозволу, а з 20.12.2016 по 22.01.2020 включно - наднормативні викиди (викиди з перевищенням встановлених нормативів по оксиду вуглецю та речовинах у вигляді суспендованих твердих частинок викиду) від ДВ № 1. Під час проведення перевірки виявлені необліковані в матеріалах інвентаризацій джерела утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме: дробарка - 1 од.; зварювальний апарат - 1 од.; склад готової продукції (виконуються операції з розвантаження та завантаження готової продукції в автотранспорт; використовується навантажується, що працює на карбюраторному двигуні); резервуар з пропан-бутановою сумішшю - 1 од. Враховуючи вищевикладене, обсяги викидів від вищезазначених джерел утворення викидів необліковано у матеріалах інвентаризації викидів та не враховано у діючому дозволі на викиди. В зв`язку з цим, на вищезазначені джерела утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. В 2017-2019 роках підприємством не виконувались заходи щодо здійснення виробничого контролю за дотриманням встановлених граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.
          Виявлено порушення вимог щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення чи захоронення, а саме: інвентаризація відходів, що утворюються при діяльності підприємства відсутня, норми утворення, їх склад, властивості та ступінь небезпечності для навколишнього природного середовища не визначено, технічні паспорти відходів відсутні. Реєстрова карта об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів на підприємстві не розроблена. Місця тимчасового зберігання відходів не обладнано. Моніторинг місць утворення та зберігання відходів не здійснюється. Договори щодо видалення чи утилізації відходів, що утворюються на підприємстві укладено не на всі види відходів.
          Виявлено порушення правил ведення первинного обліку та здійснення контролю за операціями поводження з відходами або неподання чи подання звітності щодо утворення, використання, знешкодження та видалення відходів, а саме: первинний облік утворення та руху відходів по формі № 1- ВТ на підприємстві не ведеться. Статистичний звіт по формі № 1-“відходи” не складається.
          Виявлено невиконання законних розпоряджень чи приписів посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, а саме: Приписи від 08.06.2017 № 4-3914-8-3, видані за результатами попередньої перевірки, проведеної з 01.06.2017 по 07.06.2017, виконані підприємством не в повному обсязі. Не вжито заходи попередження забруднення зливової поверхні території."
          Банківською квитанцією від 10.02.2020 №1866-4344-9311-0503 ОСОБА_2 оплачено вищевказаний штраф у повному обсязі.
          Представник Державної екологічної інспекції Дніпропетровської області, 29 січня 2020 року звернувся до відділу у м. Кам`янське міськрайонного управління у Петриківському районі та у м. Кам`янське Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області із запитом щодо надання нормативної грошової оцінки за м2 земельної ділянки, за місцем фактичного здійснення виробничої діяльності ТОВ “Мета-Д”, за адресою: вул. Дніпробудівська, буд. 66 К, м. Кам`янське, Дніпропетровська область.
          Представником Відділу у м. Кам`янське міськрайонного управління у Петриківському районі та у м. Кам`янське Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетеровській області, надано відповідь № 11-4-0.192-122/122-20 від 07.02.2020 про те, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки м. Кам`янське, вул. Дніпробудівська, 66 К, з кадастровим номером 1210400000:01:022:0088, згідно схеми розміщення, для земель 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості складає  494,45 грн. за 1 м2.
          З урахуванням вказаної інформації, позивач розрахував розмір завданої державі шкоди внаслідок засмічення земельної ділянки, який склав 93 846,61 грн.
          Шкода розрахована за формулою 6 розділу 5 “Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства”, затвердженої наказом Мінприроди України 04 квітня 2007 року за №149 та зареєстрованої в Мінюсті України 25 квітня 2007 року за №422/13689.
          Позивач направив відповідачу претензію № 4-3093-3-3 від 21 квітня 2020 року про відшкодування завданих збитків на суму 93 846,61 грн. 
          Відповіді на таку претензію відповідач не надав, нарахований розмір збитків позивачу не сплатив.
          Відповідно до ч.ч.1,2 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.  
          Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
          В даній справі спірним є питання правильності висновків оскаржуваного рішення щодо того, чи надано позивачем належні та допустимі докази засмічення відповідачем земельної ділянки, яка була предметом позапланової перевірки відповідача, що є підставою для притягнення відповідача до відповідальності.
          Слід зазначити, що відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються, зокрема, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", Законом України "Про відходи", Законом України "Про охорону земель", Земельним кодексом України, а також іншим спеціальним законодавством.
          Згідно з приписами ст. 35 Закону України "Про охорону земель", власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані зокрема: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку та забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям. 
          Відповідно до ст. 56 Закону України "Про охорону земель" юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом. Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.
          Приписами ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність (ч.1). Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України (ч.4).
          Частиною першою статті 69 вказаного Закону визначено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
          Відповідно до пункту б) частини першої статті 91 Земельного кодексу України на власників земельних ділянок покладається обов`язок додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля, а за змістом пункту б) частини першої статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля.
          Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
          Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.
          Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
          Вирішуючи спір про відшкодування шкоди, суд повинен встановити наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, яке має містити такі складові:
- неправомірність поведінки особи, тобто її невідповідність вимогам, наведеним в актах цивільного законодавства;
- наявність шкоди, під якою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права, взагалі будь-яке знецінення блага, що охороняється законом, та її розмір;
- причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, який виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, тобто протиправна поведінка конкретної особи (осіб), на яку покладається відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що невідворотно спричинила шкоду;
- вину заподіювача шкоди.
          За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає.
          За загальними правилами розподілу обов`язку доказування кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1,3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України).
          Отже, при поданні позову про відшкодування заподіяної майнової шкоди на позивача покладається обов`язок довести належними, допустимими та достовірними доказами неправомірність поведінки заподіювача шкоди, наявність шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою.
          Як вказано вище, позивач для визначення розміру шкоди застосував Методику визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства (надалі - Методика у редакції наказу Мінприроди 04.04.2007 року № 149).
          Згідно з пунктами 3.2, 3.3 Методики землі вважаються засміченими, якщо на відкритому ґрунті наявні сторонні предмети і матеріали, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища. 
          Факти забруднення (засмічення) земель встановлюються уповноваженими особами, які здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства шляхом оформлення актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення та засмічення земель. 
          Згідно п.3.5. Методики при виявленні засмічення визначаються на місці обсяги засмічення відходами та інші показники, які необхідні для визначення розмірів шкоди.
          Відповідно до розділу 5 вказаної Методики передбачено складові, які застосовуються при визначенні розміру шкоди внаслідок засмічення земель.
          Складовою формули розрахунку є коефіцієнт засмічення земельної ділянки, що характеризує ступінь засмічення її відходами.
          В цьому зв`язку колегія суддів звертається до Закону України "Про відходи". Згідно ст.1 вказаного Закону відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.
          Згідно з ч.1 ст. 17 Закону України "Про відходи" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов`язані, зокрема: з) не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об`єктах; и) здійснювати контроль за станом місць чи об`єктів розміщення власних відходів; л) відшкодовувати шкоду, заподіяну навколишньому природному середовищу, здоров`ю та майну громадян, підприємствам, установам та організаціям внаслідок порушення встановлених правил поводження з відходами, відповідно до законодавства України.
          Відповідно до ст.33 цього Закону зберігання та видалення відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення). На кожне місце чи об`єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об`єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об`єктів. 
          Видалення відходів здійснюється відповідно до встановлених законодавством вимог екологічної безпеки з обов`язковим забезпеченням можливості утилізації чи захоронення залишкових продуктів за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. 
          Зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, в якому визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відходів відповідно до встановлених умов їх зберігання. 
          Визначені для зберігання та видалення відходів місця чи об`єкти повинні використовуватися лише для відходів, заявлених на одержання дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами. 
          Забороняється змішування чи захоронення відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія. 
          Забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів у тому числі побутових у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на територіях природно-заповідного фонду, на землях природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, в межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об`єктів, у інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людини. Захоронення відходів у надрах допускається у виняткових випадках за результатами спеціальних досліджень з дотриманням норм і правил, передбачених законодавством України.
          Статтею 43 Закону України "Про відходи" передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про відходи, в порядку і розмірах, встановлених законодавством України.
          В запереченні відповідача на позовну заяву зазначено про те, що виявлені позивачем на земельній ділянці, яку використовує відповідач, і названі позивачем "відходи деревини"  не втратили своїх споживчих властивостей та повторно використовувались в діяльності відповідача і не є  сміттям і їх знаходження на земельній ділянці не призвело до засмічення земельної ділянки.
          Колегія суддів зазначає, що наявні на земельній ділянці предмети, вказані позивачем, в тому числі вказані на доданих ним до відповіді на відзив фотографіях, не можуть призвести до засмічення земельної ділянки в розумінні Методики № 149. 
          Також слід звернути увагу, що такі фотографії не є, зокрема, додатками до спірного акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, не засвідчені підписами учасників перевірки. Походження таких фото, місце фотозйомки не можна встановити із беззаперечною точністю. 
          Суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що в акті № 39/3-10/20 від 24 січня 2020 року не вказано про те, що на виробничому майданчику ТОВ “Мета-Д” за адресою: вул.Дніпробудівська, буд.66-К, м. Кам`янське, Дніпропетровська область, виявлено факт засмічення земельної ділянки площею 18,98 м2 відпрацьованою тарою “біг-бег” та відходами деревини; що такі відходи знаходяться на відкритому ґрунті. Крім того, такі відомості відсутні і у приписі від 30.01.2020  року № 4-887-3-3. 
          Також акт перевірки не містить схеми розміщення відходів, на які посилається позивач.
          Отже, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що розміщення на спірній земельній ділянці відпрацьованої тари “біг-бег” та відходів деревини призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища, прямого чи опосередкованого шкідливого впливу на здоров`я людини, що в результаті їх розміщення земельна ділянка може втратити свої властивості, в грунт  можуть потрапити шкідливі речовини з зазначених предметів деревини. Ці факти суду не доведено.
          Скаржником не доведено, що виявлені ним на земельній ділянці, яку використовує відповідач, предмети деревини в розумінні ст.1 Закону України "Про відходи"  повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення, і що відповідач має намір або повинен їх позбутися шляхом утилізації чи видалення, отже, не доведено, що ці предмети є відходами.
          Згідно ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.  Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
                 Відповідно до ст. ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. 
                 На думку колегії суддів апелянт не спростував висновки оскаржуваного рішення про недоведеність ним належними та допустимими доказами неправомірної поведінки відповідача, наявність шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою.
          Посилання апелянта на те, що керівник відповідача сплатив адміністративний штраф і не оскаржував його накладення, а товариство відповідача не оскаржувало рішення і дії позивача, не заперечувало знаходження на земельній ділянці сміття не звільняє позивача належними і допустимими доказами довести факт засмічення земельної ділянки, кваліфікуючи ознаки якого наведено в Методиці №149.
          Тому ці доводи скаржника колегія суддів відхилає.
          За таких обставин, позовні вимоги позивача є необґрунтованими і вірно в їх задоволенні суд першої інстанції відмовив.
          З огляду на вищевикладене колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх фактичних обставин справи, у зв`язку з чим підстави для його скасування відсутні.
          Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді рішення, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а  рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2024 року у справі № 904/22/24 - без змін.
          Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за апеляційний перегляд справи покладаються на заявника апеляційної скарги.
          Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд,- 

ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу залишити без задоволення.
          Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2024  року у справі № 904/22/24  залишити без змін.
          Судові витрати за розгляд  апеляційної скарги  покласти на апелянта.
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

          Головуючий суддя                                                            Т.А. Верхогляд   

          Суддя                                                                                   О.Г. Іванов

         Суддя                                                                                     Ю.Б. Парусніков