П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И 
                                                                                                                                                                     
справа № 365/866/25
провадження № 33/824/5371/2025     
 
20 листопада 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Шкоріної О.І.,
 
розглянувши справу про військове адміністративне правопорушення за адміністративним матеріалом, який надійшов від командира 5 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 ст. лейтенанта ОСОБА_1 , 
відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Київ, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, навідника 2 відділення 2 ЗКВ 5 ЗКР, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,
за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
 
В С Т А Н О В И В:
 
28 жовтня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20КУпАП, відносно військовослужбовця  ОСОБА_2 для вирішення питання про територіальну підсудність.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення НОМЕР_1_№172 від 20 жовтня 2025 року, 19 жовтня 2025 року близько о 04 год. 00 хв. на території тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_2 був виявлений навідник 2 відділення 2 зенітного кулеметного взводу 5 ЗКР ОСОБА_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: стійкий запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає дійсності. 
Відповідно до протоколу № 10 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (драгер «Safety» від 19.10.2025) проба позитивна 0,16‰ (проміле). Таким чином, старший солдат ОСОБА_2 внаслідок особистої недисциплінованості та безвідповідальності, своїми умисними діями, усвідомлюючи їх характер, порушуючи військову дисципліну, завідомо знаючи про відповідальність, порушив імперативні вимоги статей 9, 11, 16, 49, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, тобто знаходився на території військової частини в стані алкогольного сп`яніння в умовах військового стану.
Суддя Згурівського  районного суду Київської області в порядку підготовки до розгляду  справи про адміністративне правопорушення, дійшла висновку, що розгляд цієї справи не належить до компетенції  Згурівського районного суду Київської області, у зв'язку  з чим направив матеріали справи до Київського апеляційного суду для вирішення питання про територіальну підсудність.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.
Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що суд буде вважатися встановленим законом лише за умови, що він утворений безпосередньо на підставі закону, діє в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції й у законному складі суду.
З огляду на викладене, виходячи із системного аналізу процесуальних норм законодавства України, усталеної судової практики ЄСПЛ, на вирішення порушеного питання поширюються гарантії ст. 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону при визначенні підсудності протоколу про адміністративне правопорушення, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема положень КПК, які регламентують подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення, що є невід`ємним правом учасників провадження у справі про адміністративні правопорушення, у тому числі потерпілої особи (правом на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції), оскільки мова не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання.
Згідно ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України, кримінальне провадження передається на розгляд іншому суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.
Адміністративний матеріал відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передано до Згурівського районного суду Київської області з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки місцем вчинення адміністративного правопорушення є с. Дударків Бориспільського району Київської області.
Відтак, розгляд адміністративного матеріалу належить до територіальної підсудності Бориспільського міськрайонного суду Київської області.
Керуючись ст. 276 КУпАП, ст. 34 КПК України, суд, -.
 
УХВАЛИВ:
 
Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2  направити на розгляд за територіальною підсудністю до Бориспільського міськрайонного суду Київської області.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                                    О.І. Шкоріна