УХВАЛА

17 листопада 2025 року 
м. Київ

справа № 620/6075/25
адміністративне провадження № К/990/46484/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Гриціва  М.  І.,
суддів: Стеценка С. Г., Тацій Л. В.
перевірив касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 про перегляд ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Військова частина НОМЕР_2 , про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, зобов`язання вчинити певні дії, і
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила:
- визнати протиправними та скасувати:
- рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , яке викладене в протоколі від 12 травня 2025 року № 3, про відмову поновити її на квартирному обліку військовослужбовця при військовій частині НОМЕР_1 з 23 серпня 2007 року в загальній черзі та з 25 березня 2016 року на першочерговій як учасника бойових дій;
- наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 14 травня 2025 року № 874 про відмову поновити її на квартирному обліку військовослужбовця з 23 серпня 2007 року в загальній черзі та з 25 березня 2016 року на першочерговій як учасника бойових дій;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 поновити її на квартирному обліку військовослужбовця при військовій частині НОМЕР_1 з 23 серпня 2007 року в загальній черзі та з 25 березня 2016 року на першочерговій як учасника бойових дій, яка потребує поліпшення житлових умов.
Чернігівський окружний адміністративний суд рішенням від 29 вересня 2025 року позовні вимоги задовольнив частково:
- визнав протиправним та скасував оформлене в протоколі від 12 травня 2025 року № 3 рішення засідання житлової комісії та [окремо] наказ Військової частини НОМЕР_1 від 14 травня 2025 року № 874 під час розгляду рапорту ОСОБА_1 від 11 травня 2025 року [обидва рішення] про поновлення на квартирному обліку військовослужбовця при військовій частині НОМЕР_1 з 23 серпня 2007 року в загальній черзі та з 25 березня 2016 року на першочерговій як учаснику бойових дій;
- зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 11  травня 2025 про поновлення на квартирному обліку військовослужбовця при військовій частині НОМЕР_1 з 23 серпня 2007 року в загальній черзі та з 25 березня 2016 року на першочерговій як учаснику бойових дій.
У задоволенні решти позовних вимог відмовив.
Військова частина НОМЕР_1 не погодилася з рішенням суду першої інстанції і подала апеляційну скаргу.
Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 10 жовтня 2025 року апеляційну скаргу відповідача залишив без руху та надав строк для усунення її вад, оскільки до апеляційної скарги не було додано доказів про сплату судового збору. 
Цей же суд ухвалою від 28 жовтня 2025 року апеляційну скаргу повернув скаржнику, бо апелянт не усунув недоробки апеляційної скарги. 
Військова частина НОМЕР_1 не примирилася з рішенням суду апеляційної інстанції (ухвала Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року про повернення апеляційної скарги) і через підсистему «Електронний суд» подала касаційну скаргу на цю ухвалу суду.
Колегія суддів перевірила наведене в касаційній скарзі обґрунтування і дійшла висновку про таке.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійде висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За частинами другою, третьою цієї статті у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. 
У цій справі суд апеляційної інстанції встановив, що Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу без доказів сплати судового збору. Для усунення цього огріху порядку подання апеляційної скарги суд апеляційної інстанції надав скаржнику встановлений законом строк. 
Позаяк автор апеляційної скарги не виконав вимог закону щодо сплати судового збору, а після того заодно й зрозумілих та ясних приписів суду, який надав йому час та можливість виконати цей припис закону, суд апеляційної інстанції повернув апеляційну скаргу скаржнику. 
Факт несплати судового збору під час подання апеляційної скарги скаржник у касаційній скарзі не заперечує. 
Такі обставини дають підстави вважати, що оскаржене рішення суду апеляційної інстанції не є незаконним; правильне застосування ним норм права є очевидним і не викликає розумних і об`єктивно спроможних сумнівів щодо їхнього застосування чи тлумачення.
Касаційна скарга не містить аргументів та суджень, достатніх для визнання її вимог обґрунтованими.
Зазначене у своїй сукупності робить неможливим відкриття касаційного провадження у цій справі.
Керуючись статтями 328, 330, 332, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 про перегляд ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Військова частина НОМЕР_2 , про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, зобов`язання вчинити певні дії.
Копію цієї ухвали, касаційну скаргу та додані до скарги матеріали надіслати скаржнику.
Ухвала у справі набирає законної сили з моменту її підписання та не оскаржується.
Суддя-доповідач                                                                                          М. І. Гриців
Судді                                                                                                              С. Г. Стеценко
                                                                                                              Л. В. Тацій