ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" вересня 2025 р.                                                                Справа №907/197/23
Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:
головуючого судді                                                                      Кравчук Н.М.
суддів                                                                                          Матущак О.І.
          Скрипчук О.С.
секретар судового засідання           Копець Х.А.

розглянувши          апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ПІТ СТОП”  від 09.01.2025  (вх. № ЗАГС 01-05/121/25 від 10.01.2025, №ЗАГС 01-05/132/25 від 10.01.2025)
на ухвалу                    Господарського суду Закарпатської області від 17.04.2024 (суддя Андрейчук Л.В.) про об`єднання справ в одне провадження 
та на рішення           Господарського суду Закарпатської області від 19.12.2024 (суддя
                              Андрейчук Л.В., повний текст рішення складено та підписано 20.12.2024) 
у справі                     № 907/197/23
за позовом                     Товариства з обмеженою відповідальністю “Піт Стоп” (надалі ТОВ “Піт Стоп”), м. Ужгород
до відповідача-1                Ужгородської міської ради, м. Ужгород
до відповідача-2           Публічного акціонерного товариства “Ужгородський завод                      “Електродвигун” (ПАТ “Ужгородський завод “Електродвигун”), м. Ужгород
про                               визнання недійсним рішення та договору купівлі-продажу земельної   ділянки
об`єднану в одне провадження зі справою № 907/353/24
за позовом                 Товариства з обмеженою відповідальністю "Піт Стоп" (надалі ТОВ “Піт Стоп”), м. Ужгород
до відповідача-1        Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області,  
                                          м. Хмельницький
до відповідача-2        Ужгородської міської ради, м. Ужгород
до відповідача-3          Приватного акціонерного товариства "Ужгородський завод "Електродвигун" (ПАТ “Ужгородський завод “Електродвигун”), м. Ужгород
про                                скасування державної реєстрації та припинення права власності

за участі представників:
від позивача ТОВ «ПІТ СТОП»: Биркович О.І.;
від відповідача 1 Ужгородської міської ради: не з`явились;
від відповідача 2 ПАТ «Ужгородський завод «Електродвигун»: Дяків В.Б.;
відповідач 1 за об`єднаною справою – Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області: не з`явились;
ВСТАНОВИВ:
          09.03.2023 до Господарського суду Закарпатської області звернулось ТОВ «Піт Стоп» з позовом до Ужгородської міської ради та ПАТ «Ужгородський завод «Електродвигун» про визнання недійсним рішення Ужгородської міської ради від 13.12.2022 за №1053 «Про приватизацію земельної ділянки несільськогосподарського призначення шляхом викупу»; визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16.12.2022, який укладений між Ужгородською міською радою та ПАТ «Ужгородський завод «Електродвигун», посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Деяк С.В. за реєстраційним номером 516. (Т-1, а.с.1-6).
15.03.2023 надійшло клопотання (вх. №02.3.1-02/1930/23) про приєднання до матеріалів справи №907/197/23 позовної заяви в новій редакції з додатками до неї, згідно якої просить: визнати незаконним та скасувати рішення Ужгородської міської ради від 13.12.2022 №1053 «Про приватизацію земельної ділянки несільськогосподарського призначення шляхом викупу»; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 16.12.2022 укладеного між Ужгородською міською радою та ПАТ «Ужгородський завод «Електродвигун», посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Деяк С.В. за реєстраційним №516 (Т-2, а.с.30-37).
В обґрунтування позову позивач зазначив, що оскільки ПрАТ «Ужгородський завод «Електродвигун» не є власником об`єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці кадастровий номер 2110100000:64:001:0115, Ужгородська міська рада, надавши згоду відповідачу на розробку проекту землеустрою, порушила положення статей 128, 134 Земельного кодексу України, оскільки ухилилась від продажу землі на конкурентних засадах, що дозволило прийняти оспорюване позивачем рішення від 13.12.2022 про продаж вказаної ділянки ПАТ «Ужгородський завод «Електродвигун». Відчуживши вказану земельну ділянку ПАТ «Ужгородський завод «Електродвигун», Ужгородська міська рада позбавила позивача права на частину земельної ділянки, яка не зайнята будівлями та спорудами ПАТ «Ужгородський завод «Електродвигун», та на яку позивач має такі ж самі права, оскільки для обслуговування нерухомого майна позивача також необхідна певна частина земельної ділянки під спільними проїздами, проходами та площадками. Однак, позивач не має можливості звернутися до міської ради з приводу оренди відповідної земельної ділянки площею 0,2173 га, оскільки частина вказаної земельної ділянки вже викуплена ПАТ «Ужгородський завод «Електродвигун». Таким чином, внаслідок прийняття Ужгородською міською радою оскаржуваного рішення від 13.12.2022 №1053 порушуються права позивача як суміжного землекористувача. З огляду на те, що на підставі оскаржуваного рішення Ужгородської міської ради від 13.12.2022 за №1053 між Ужгородською міською радою та ПрАТ «Ужгородський завод «Електродвигун» укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки від 16.12.2022, то позивачем заявлено похідну вимогу про визнання цього правочину недійсним.   Позивач вказує, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.01.2023 за адресою розташування земельної ділянки кадастровий номер 2110100000:001:011, а саме м. Ужгород, вул. Олександра Блистіва, 1 зареєстроване нерухоме майно, проте ПАТ «Ужгородський завод «Електродвигун» з 2003 не є власником жодного з об`єктів, що знаходиться за вказаною адресою.  
В обґрунтування даного посилається на положення статей 21, 203, 204, 215 Цивільного кодексу України, статей 12, 112, 127, 128, 134, 135 Земельного кодексу України. 
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 22.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
28.03.2023 від позивача надійшла заява про забезпечення позову (вх. №02.3.1-02/2235/23), в якій останній просив суд до набрання рішенням у даній справі законної сили накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер 2110100000:64:001:0115 площею 14,6 га, що розташована за адресою: м. Ужгород, вул. Олександра Блеста 1, та належить на праві власності ПрАТ «Ужгородський завод «Електродвигун».
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 03.04.2023 відмовлено у задоволенні зазначеної заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.
04.04.2023 від позивача повторно надійшла заява про забезпечення позову (вх. №02.3.1-02/2464/23), в якій просив до набрання рішенням у даній справі законної сили заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки за кадастровим номером 2110100000:64:001:0115 площею 14,6 га, що розташована за адресою: м. Ужгород, вул. Олександра Блеста, 1, та належить на праві власності ПрАТ «Ужгородський завод «Електродвигун», а також заборонити ПрАТ «Ужгородський завод «Електродвигун» (код в ЄДРПОУ 04676533) та особам, які діють від його імені або в його інтересах, вчиняти дії, пов`язані з розпорядженням (включаючи відчуження та поділ) земельною ділянкою за кадастровим номером 2110100000:64:001:0115, площею 14,6 га, що розташована за адресою: м. Ужгород, вул. Олександра Блеста, 1.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 06.04.2023 заяву ТОВ «Піт Стоп» про забезпечення позову від 04.04.2023 задоволено.
02.05.2023 від представника відповідача 2 надійшла заява ( вх. № 02.3.1-02/3213/23) до Господарського суду Закарпатської області про скасування заходів забезпечення позову, в якій заявник просить суд скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 06 квітня 2023 року у справі №907/197/23.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 11.05.2023 у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову представника відповідача 2 від 02.05.2023 вх. № 02.3.1-02/3213/23 у справі відмовлено.
20.06.2023 від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог (Т-2, а.с.153-154), у якій просить збільшити позовні вимоги по справі №907/197/23 (до існуючих вимог додатково), а саме: визнати недійсним висновок ПП «Технології інформаційних систем аналізу» від 23.11.2022, яким ринкова вартість ринкова вартість земельної ділянки (кадастровий номер 2110100000:64:001:0115) площею 14,6000 га по вул. Олександра Блеста, 1 у м. Ужгород визначена в сумі 18  997  520,00 грн.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 20.06.2023 заява повернена без розгляду (Т-2, а.с.156-157). Постановою Західного апеляційного господарського суду від 14.08.2023 у справі № 907/197/23 апеляційну скаргу ТОВ «Піт Стоп» залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 20.06.2023 залишено без змін (Т-2, а.с.212-215).  
16.01.2024 від ТОВ «Піт Стоп» до Господарського суду Закарпатської області надійшло клопотання/заява від 15.01.2024 (вх. № місцевого суду 02.3.1-02/275/24 від 16.01.2024) (Т-4, а.с.58-62), у якій позивач просить об`єднати в одне провадження справи №907/197/23 та № 907/1028/23, оскільки позовні вимоги у даних справах пов`язані між собою підставою виникнення, більшість доказів, які мають бути подані сторонами під час судового розгляду є ідентичними, а відтак, з метою економії процесуального часу та учасників даних справ, вважає, що таке об`єднання буде доцільним.
Позовні вимоги у справі № 907/1028/23 заявлені ТОВ «Піт – Стоп» до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Ужгородської міської ради Закарпатської області та ПрАТ «Ужгородський завод «Електродвигун» про скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 14,6 га з кадастровим номером 2110100000:64:001:0115 по вул. Олександра Блеста, 1 у м. Ужгород шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про її скасування, скасування запису у поземельній книзі про державну реєстрацію земельної ділянки площею 14,6 га з кадастровим номером 2110100000:64:001:0115 та внесення до Державного земельного кадастру відомостей про скасування запису у поземельній книзі про державну реєстрацію земельної ділянки площею 14,6 га з кадастровим номером 2110100000:64:001:0115; припинення права власності ПрАТ  «Ужгородський завод  «Електродвигун»  на земельну ділянку площею 14,6 га з кадастровим номером 2110100000:64:001:0115 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості по вул. Олександра Блеста, 1 у м. Ужгород, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.12.2022, номер запису про право власності 48734383; припинення обтяження, а саме, заборони на земельну ділянку площею 14,6 га з кадастровим номером 2110100000:64:001:0115 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості по вул. Олександра Блеста, 1, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.12.2022, номер запису про обтяження 48734488; визнання недійсним рішення Ужгородської міської ради №980 від 10.11.2022 в частині затвердження проєкту землеустрою щодо відведення ПрАТ  «Ужгородський завод  «Електродвигун»  земельної ділянки з кадастровим номером 2110100000:64:001:0115 площею 14,6000 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості по вул. Олександра Блеста, 1 в м. Ужгород з передачею її в оренду строком на 3 роки. Позовні вимоги в даній справі обґрунтовані тим, що під час формування земельної ділянки (кадастровий номер 2110100000:64:001:0115) були допущені порушення вимог законодавства про землеустрій, внаслідок чого до складу цієї ділянки були протиправно включені ділянки, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належить позивачу. 
16.01.2024 представником ПрАТ «Ужгородський завод «Електродвигун» також подано клопотання про об`єднання позовних вимог (Т-4, а.с.71-72), у якому просить об`єднати в одне провадження справи № 907/197/23 та № 907/1028/23. 
16.01.2024 на розгляд місцевого господарського суду поступило клопотання ПрАТ «Ужгородський завод «Електродвигун» про призначення судової земельно-технічної експертизи (Т-4, а.с.102-105). 
В подальшому, 17.04.2024 представником ТОВ «Піт Стоп» подано клопотання про об`єднання в одне провадження справи № 907/197/23 та № 907/353/24. (Т-4, а.с.169-171).  
Справа №907/353/24 за позовом ТОВ "Піт Стоп" до відповідачів - Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Ужгородської міської ради, ПрАТ "Ужгородський завод "Електродвигун" про скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 14.6 га (кадастровий номер 2110100000:64:001:0115) по вул. О. Блеста, 1, яка була проведена 14.09.2022 Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області; припинення права власності ПрАТ "Ужгородський завод "Електродвигун" на земельну ділянку площею 14.6 га (кадастровий номер 2110100000:64:001:0115) по вул. О. Блеста, 1; припинення обтяження, а саме заборони на земельну ділянку площею 14.6 га (кадастровий номер 2110100000:64:001:0115); визнання недійсним рішення Ужгородської міської ради від 10.11.2022 №980 в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення ПрАТ "Ужгородський завод "Електродвигун" земельної ділянки (кадастровий номер 2110100000:64:001:0115) площею 14.6000 га. Дані  позовні вимоги обґрунтовано тим, що під час формування земельної ділянки (кадастровий номер 2110100000:64-001:0115) були допущені порушення вимог законодавства про землеустрій, внаслідок чого до складу цієї ділянки були протиправно включені ділянки, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належали позивачу. Справа №907/353/24 відкрита ухвалою від 16.04.2024 (Т-4, а.с.180-181, Т-5, а.с.36). 
17.04.2024 на розгляд місцевого господарського суду від представника відповідача 2 надійшла заява (Т-4, а.с.168), у якій повідомляє, що не заперечує проти задоволення клопотання ТОВ «Піт Стоп» про об`єднання в одне провадження даної справи та справи №907/353/24. 
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 17.04.2024 клопотання позивача та відповідача 2 про об`єднання справ № 907/197/23 та № 907/353/24 задоволено, об`єднано справи №907/197/23 та № 907/353/24 в одне провадження та зазначено судом, що таке буде здійснюватися в межах справи № 907/197/23 (Т-4, а.с.184-187).  
Дана ухвала мотивована тим, що спільний розгляд справ №907/197/23 та №907/353/24 сприятиме виконанню завдань господарського судочинства, об`єктивному і швидкому розгляду справ, з`ясуванню прав та взаємовідносин сторін, забезпеченню процесуальної економії часу як для суду, так і для сторін спору, оскільки справа №907/197/23 та справа №907/353/24 підлягають розгляду в порядку судочинства, підсудні господарському суду Закарпатської області, позивачем є одна й та сама особа (ТОВ «Піт Стоп»), а відповідачами виступають Ужгородська міська рада та ПП «Ужгородський завод «Електродвигун», позовні вимоги у даних справах пов`язані між собою підставою виникнення, більшість доказів, які мають бути подані сторонами під час судового розгляду є ідентичними. 
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 12.06.2024 клопотання ПрАТ «Ужгородський завод «Електродвигун» про призначення експертизи задоволено. Призначено судову земельно-технічну експертизу у справі №907/197/23 та доручено її проведення експертній установі – Київському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. На вирішення експерту поставити наступні питання: -    Чи має місце накладення земельної ділянки ПрАТ «Ужгородський завод «Електродвигун» загальною площею 14,6 га за кадастровим номером 2110100000:64:001:0115, що розташована за адресою: м. Ужгород, вул. Олександра Блеста, 1, на земельну ділянку, що перебуває у фактичному користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Піт Стоп», розташованої за адресою: м. Ужгород, вул. О. Блистіва, 44? -Якщо так, то якими є проміри, площа, конфігурація та розташування на місцевості зони накладення таких земельних ділянок? - Чи має місце накладення земельної ділянки ПрАТ «Ужгородський завод «Електродвигун» загальною площею 14,6 га за кадастровим номером 2110100000:64:001:0115, що розташована за адресою: м. Ужгород, вул. Олександра Блеста, 1 на нерухоме майно, що належить ТОВ «Піт Стоп» на праві власності, а саме: станцію технічного обслуговування автомобілів «Бош-Автоцентр» після реконструкції власної будівлі (літ. Б), що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Олександра Блеста, буд. 44 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2794327421100)? -       Якщо так, то якими є проміри, площа, конфігурація та розташування на місцевості зони накладення земельної ділянки на нерухоме майно? Витрати на проведення комплексної судово-економічної та будівельно-технічної експертизи покладено на ПрАТ «Ужгородський завод «Електродвигун». Зупинено провадження у справі №907/197/23 до отримання судом висновку експерта (Т-5, а.с.232-238).
20.11.2024 поновлено провадження у справі № 907/197/23, у зв`язку з не проведенням експертизи та призначено підготовче засідання на 05.12.2024 (Т-6, а.с.46-50).
Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 19.12.2024 у справі №907/197/23 в задоволенні позову відмовлено. 
При ухваленні рішення судом встановлено, що на момент пред`явлення позову земельна ділянка площею 0,2173 га в м. Ужгороді по вул. Олександра Блистіва, 44 не була сформована, кадастровий номер їй не присвоєно та вона не зареєстрована у Державному земельному кадастрі. Також, суд зазначив, що позивачем не надано суду доказів державної реєстрації за ним права власності або права користування на спірну земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Суд також зауважив, що позовні вимоги щодо оскарження рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та про надання у власність земельної ділянки є неналежним способом захисту, оскільки такі рішення вже реалізовані шляхом укладення в подальшому відповідних правочинів, а тому не створюють жодних правових наслідків, як не створить їх і його скасування. Зазначив, що позовна вимога про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, яке виконано на час звернення з позовом до суду шляхом укладення відповідного договору, є неефективним способом захисту прав особи, оскільки таке рішення вичерпало свою дію виконанням. 
Відтак, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено наявності порушеного права або охоронюваного законом інтересу, що підлягав би захисту і що позивач обрав неналежний спосіб захисту. 
Не погодившись з ухваленим  рішенням суду,  ТОВ «Піт Стоп» звернулося до Західного апеляційного господарського суду з  апеляційною скаргою, в якій  зазначає, що рішення прийнято з порушення норм матеріального та процесуального права, з неповним дослідженням матеріалів та обставин справи, згідно чого просить: 1). призначити проведення судово–земельної експертизи в місті Києві і для судового експерта поставити наступні питання: Чи має місце накладення земельної ділянки ПрАТ «Ужгородський завод «Електродвигун» загальною площею 14,6  га за кадастровим номером 2110100000:64:0001:0115, що розташована за адресою: м. Ужгород, вул. Олександра Блеста, 1, на земельну ділянку, що перебуває у фактичному користуванні ТОВ «Піт Стоп», розташованої за адресою: м. Ужгород, вул. О.Блистіва, 44? Якщо так, то якими є проміри, площа, конфігурація та розташування на місцевості? 2). Безпосередньо в суді апеляційної інстанції дослідити висновок судового експерта Колчара Вячеслава Дмитровича №640/06-23 від 03.10.2023 на звернення адвоката «Висновок експерта судової земельно-технічної та оціночно-земельної  експертизи (Т-3, а.с.33-95); 3). Безпосередньо в суді апеляційної інстанції дослідити докази, які розміщені на диску із записом (Т-3, а.с.32); 4). скасувати ухвалу Господарського суду Закарпатської області  17.04.2024 про об`єднання справ №907/197/23 із матеріалами справи №907/353/24, а справу №907/353/24 повернути в суд першої інстанції для продовження розгляду; 5). скасувати рішення Господарського суду Закарпатської області від 19.12.2024 у справі №907/197/23 та постановити нове, яким позовну заяву в новій редакції ТОВ «Піт Стоп» від 15.03.2023 в справі №907/353/24 задовольнити. 
Скаржник зазначає, що суд першої інстанції, відкривши позовне провадження в справі № 907/197/23 - 23.03.2023, розглядаючи справу тривалий час не дослідив в судовому засіданні письмові докази, в тому числі і висновок судово-земельної експертизи. Вказує, що судом порушено процесуальний строк для винесення ухвали суду про відкриття провадження в справі і не вказано про нову редакцію позовної заяви, також порушено процесуальний строк щодо розгляду заяви про забезпечення позову. Вважає незаконними ухвали суду датовані 13.04.23, не мотивовано чому і на який строк продовжено відповідачеві 2 подання відзиву та в частині відкладення підготовчого засідання. Звертає увагу на незаконність ухвали суду від 20.06.2023, якою незаконно заяву позивача про збільшення позовних вимог від 20.06.2023 повернуто заявнику.  
Також, просить суд апеляційної інстанції надати правову оцінку оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції про відкладення розгляду справи із 08.11.2023 на 16.01.2024, а саме чи може суд відкласти розгляд справи більше ніж на 60 днів. 
Скаржник, просить суд апеляційної інстанції звернути увагу та дати правову оцінку клопотанню відповідача 2 по справі, яке надійшло до канцелярії суду 17.04.2024 за вх. №02.3.1-02/3118/24, в якому представник адвоката Міщенко О.О. не заперечує проти задоволення клопотання позивача ТОВ «Піт Стоп» про об`єднання в одне провадження даної справи № 907/197/23 та справи № 907/353/24. В даній справі зовсім інший предмет спору та підстави позову, інші сторони та нові чотири позовні вимоги. Також вказує, що не вирішеним залишилось клопотання позивача про об`єднання даної справи та справи №907/1028/23. 
На думку скаржника, суд, задовольнивши клопотання відповідача 2 про призначення експертизи, проявив упереджене ставлення до позивача – незаконно надаючи перевагу відповідачеві 2, адже не було з`ясовано, які ще питання бажають сторони поставити для експертної установи?; чому саме та, а не інша експертна установа була вибрана судом?; вважає ухвали від 02.09.2024 та від 29.10.2024 щодо розгляду клопотань експерта заочними і незаконними, а саме вказує, що судом не вжиті визначені ГПК України процесуальні рішення. 
Скаржник переконливо вважає, що на етапі не проведення судово-земельної експертизи у м. Києві та спільних клопотань відповідача 2 та представника позивача адвоката Орбана Н. відбулась «зрада інтересів позивача представником адвокатом Орбан Н., а тому вважає, що, призначивши справу до судового розгляду 19.12.2024, суд уже формально проводив судове засідання для протоколу без обов`язкового з`ясування всіх обставин справи і всіх семи позовних вимог.
Також, звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення всіх учасників об`єднаних двох справ в одне провадження, доказом чого вважає відсутність в судовому засіданні  представників Ужгородської міської ради та ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області.  
Скаржник стверджує, що ним належними і допустимими доказами в тому числі висновком судового експерта Колчара В. доведено, що оскаржуване рішення Ужгородської міської ради №1053 від 13.12.2022 «Про приватизацію земельної ділянки несільськогосподарського призначення шляхом викупу» та договір купівлі-продажу земельної ділянки розміром 14,6 га незаконно порушили право приватної власності на нерухоме майно позивача ТОВ «Піт Стоп», яке розміщене на земельній ділянці розміром 0,2173 га у місті Ужгороді по вул. О.Блистіва,44. Також не погоджується з висновком суду про те, що межі між сусідами, на яких розміщене приватне нерухоме майно є неузгодженими, а відповідач 2 Ужгородська міська рада вирішила земельну ділянку незаконно сформованою площею 14,6 га на якій розташоване нерухоме майно позивача по справі ТОВ «Піт Стоп» - приватизувати шляхом викупу відповідачем по справі ПАТ «Ужгородський завод «Електродвигунг» без проведення аукціону по демпінговій ціні 130,12 грн. за 1 кв. м. 
Відповідач-2 – ПрАТ «Ужгородський завод «Електродвигун» у відзиві на апеляційну скаргу від 05.02.2025 заперечує  проти доводів апеляційної скарги, покликаючись на те, що в порушення статті 73 ГПК України позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що земельна ділянка площею 0,2173 га в м. Ужгороді по вул. Олександра Блистіва, 44 була сформована, їй присвоєний кадастровий номер та вона зареєстрована у Державному земельному кадастрі. Зазначає, що позивачем не надано суду першої інстанції доказів державної реєстрації за ним права власності або права користування на вказану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що на момент пред`явлення позову у ТОВ  «Піт Стоп» не виникло жодних прав на спірну землю, які б могли бути захищені в судовому порядку. Відповідач 2 звертає увагу на те, що Верховний Суд неодноразово зазначав, що у разі з`ясування обставин відсутності порушеного права позивача (що є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові), судам не потрібно вдаватись до перевірки ефективності обраного позивачем способу захисту та правової оцінки по суті спору (дане відображено у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №910/15262/18, від 03.03.2020 у справі  №910/6091/19, від 29.08.2023 у справі №910/5958/20). Відтак, вказує, що доводи скаржника про те, що судом не була надана належна правова оцінка наданим позивачем доказів, зокрема, висновку експерта судової земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи від 03.10.2023 №640/06-23 складеного експертом Колчар В.Д., вважає безпідставними. Просить відмовити ТОВ «Піт Стоп» в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення Господарського суду Закарпатської області від 19.12.2024 у справі №907/197/23 без змін. 
Відповідач 1 (в об`єднаній справі №907/353/24) – Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області у відзиві  на апеляційну скаргу від 11.02.2025 погоджується з висновками, викладеним в оспорюваному рішенні. Зазначає, що  Державний кадастровий реєстратор при внесенні відомостей до Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер 2110100000:64:001:0115 діяв у межах та у спосіб, передбачений нормами чинного земельного законодавства, відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Тимчасового порядку взаємодії між державними кадастровими реєстраторами територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру на період реалізації пілотного проекту із запровадження принципу екстериторіальності в державній реєстрації земельних ділянок затвердженого постановою КМ України №455 від 03.06.2020 «Деякі питання реалізації пілотного проекту із запровадження принципу екстериторіальності в державній реєстрації земельних ділянок». Головне управління не вбачає у діях кадастрового реєстратора Відділу в Ізяславському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області помилки, оскільки дозвіл надано іншим органом державної влади/місцевого самоврядування, в подальшому було виготовлено документацію із землеустрою, на підставі якої була сформована земельна ділянка та внесено відомості про неї до Державного земельного кадастру. Наголошує на тому, що кадастровий реєстратор не вчиняв дій щодо зміни місця розташування спірної земельної ділянки, оскільки дані до Державного земельного кадастру вносяться кадастровим реєстратором з обмінних файлів, виготовлених землевпорядною організацією на замовлення фізичної чи юридичної особи. Просить суд здійснювати розгляд справи без участі представника Головного управління та відмовити в задоволенні апеляційної скарги. 
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27.01.2025 (головуючий суддя Кравчук Н.М., судді – Матущак О.І., Скрипчук О.С.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ “Піт Стоп” від 09.01.2025 на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 17.04.2024 про об`єднання справ в одне провадження та на рішення Господарського суду Закарпатської області від 19.12.2024 у справі № 907/197/23 та призначено до розгляду в судовому засіданні на 18.03.2025 . 
За клопотанням представника позивача (скаржника) розгляд справи відкладено на 22.04.2025. Ухвалою суду про відкладення від 18.03.2025 застосовано розумні строки розгляду справи з посиланням на ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, положення п. 10 ч. 3 ст. 2 та ст. 114 ГПК України  
В судовому засіданні 22.04.2025, заслухавши пояснення представників скаржника (позивача) та відповідача 2, розгляд справи відкладено в судовому засіданні на  03.06.2025. 
03.06.2025 від представника відповідача 2 надійшли додаткові пояснення від 03.06.2025, в яких зазначає, що скаржник оскаржує ухвалу суду першої інстанції про об`єднання справ в одне провадження, проте, звертає увагу, що ухвала постановлена за наслідками задоволення його ж клопотання про об`єднання справ в одне провадження. Тобто, вказує, що в даному випадку має місце суперечлива (недобросовісна) процесуальна поведінка сторони по справі. З узагальненого змісту заявлених позовних вимог вбачається, що ТОВ «Піт Стоп», будучи власником нерухомого майна: станції технічного обслуговування автомобілів «Бош-Автоцентр» за адресою: м. Ужгород, вул. Краснодонців, 44, без належно оформлених прав на землю, оспорює законність формування земельної ділянки за кадастровим номером 2110100000:64:001:0115 площею 14,6 га за адресою: м. Ужгород,  вул. Олександра Блеста, 1, яка на момент пред`явлення позову вже належала на праві приватної власності ПрАТ «Ужгородський завод «Електродвигун». Не погоджується з твердженням скаржника про те, що до меж вказаної земельної ділянки були протиправно включені ділянки, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать ТОВ «Піт Стоп». Вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що основним є вимоги, які заявлені в межах справи № 907/353/24 (щодо формування спірної земельної ділянки та передачі її в оренду), натомість вимоги, що заявлені в межах справи № 907/197/23 (щодо подальшої приватизації  спірної земельної ділянки) є похідними. Це зумовлено тим, що формування земельної ділянки передувало всім подальшим юридичним фактам та правочинам, які оспорює позивач. Відтак, з врахуванням положень ст. 173 ГПК України вказує, що у спірному випадку є очевидним те, що у випадку задоволення вимог щодо формування спірної земельної ділянки та передачі її в оренду, як наслідок підлягатимуть задоволенню і вимоги про подальшу приватизацію цієї земельної ділянки, тому спільний розгляд цих справ беззаперечно спряв об`єктивному розгляду цих справ. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Піт Стоп» на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 17.04.2024 та на рішення Господарського суду Закарпатської області від 19.12.2024 у справі №907/197/23 .
03.06.2025 розгляд справи відкладено на 22.07.2025. 
23.06.2025 від представника скаржника ТОВ «Піт Стоп» надійшли письмові спростування пояснень представника відповідача 3 від 21.06.2025, в яких зазначає, що помилковими є висновки адвоката відповідача 3 про взаємосуперечливу (недобросовісну) процесуальну поведінку позивача в даній справі. Вказує, що адвокат Орбан Н., яка представляла позивача в суді першої інстанції, допустила помилки внаслідок неузгодження головних позовних вимог позивача ТОВ «Піт Стоп» з директором Горватом Й.Й. Звертає увагу, що судом не вирішено клопотання про об`єднання справ №907/197/23 із справою №907/1028/23. Також, звертає увагу колегії суддів на те, що у справі № 907/353/24 не було проведено судового засідання, в якому сторони мали право подати клопотання про об`єднання справ, про що свідчить відсутність звукозапису судового засідання, відсутністю виходу суду до нарадчої кімнати, в зв`язку з чим вказує, що він справедливо і правомірно вважає про незаконність передачі справи № 907/353/24 для об`єднання із справою №907/197/23. На думку, скаржника, Ужгородська міська рада, відчуживши спірну земельну ділянку ПАТ «Ужгородський завод «Електродвигун», позбавила позивача права на частину земельної ділянки, яка не зайнята будівлями та спорудами ПАТ «Ужгородський завод «Електродвигун», та на яку позивач має такі ж самі права, оскільки для обслуговування нерухомого майна позивача також необхідна певна частина земельної ділянки під спільними проїздами, проходами та площадками, а наразі позивач не має можливості звернутись до міської ради з приводу оренди відповідної земельної ділянки площею 0,2173 га, оскільки частина вказаної земельної ділянки вже незаконно викуплена ПАТ «Ужгородський завод «Електродвигун». Внаслідок прийняття Ужгородською міською радою оскаржуваного рішення від 13.12.2022 №1053 порушуються права позивача ТОВ «Піт Стоп» як суміжного землекористувача. Просить, апеляційну скаргу ТОВ «Піт Стоп» задовольнити в повному обсязі.       
В судовому засіданні 22.07.2025 за участю представників скаржника та відповідача 2 розгляд справи відкладено на 09.09.2025 на 10 год. 15 хв. 
14.08.2025 від представника скаржника надійшла заява від 13.08.2025 (вх. № апеляційного суду 01-04/6241/25 від 14.08.2025), в якій вказує, що ним із засобів масової інформації отримано належний і допустимий доказ незаконних дій відповідача по справі Ужгородської міської ради стосовно незаконного продажу по заниженій ціні 14,6 га землі. Звертає увагу на те, що ТОВ «Піт Стоп» межі земельної ділянки під продаж не погоджував.         
В судове засідання 09.09.2025 з`явились представники учасників процесу позивача та відповідача 2. 
Ужгородська міська рада та Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області участі уповноважених представників не забезпечили, причин неявки не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи ухвалою від 22.07.2025 шляхом надіслання такої в електронні кабінети і така отримана Ужгородською міською радою 24.07.2025 19:35, а Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області  24.07.2025 18:06.
Станом на 09.09.2025 клопотань про відкладення розгляду справи не поступало.
Розглянувши в судовому засіданні 09.09.2025 клопотання про призначення судово–земельної експертизи в місті Києві, яке викладено скаржником в апеляційній скарзі суд  апеляційної інстанції постановив відмовити в його задоволенні, з врахуванням наступного. 
У відповідності до вимог частин 1-2 статті 98 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що висновок експерта – це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. 
Згідно із частиною 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин , визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів. 
Згідно з положеннями ст. 104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим в судовому рішенні. 
Згідно з ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
При розгляді вищевказаного клопотання судом встановлено, що в суді першої інстанції за клопотанням відповідача 2 призначалась експертиза, однак, така не проведена у зв`язку із несплатою за її проведення останнім. В свою чергу, позивач не заявляв такого клопотання в суді першої інстанції, а подав клопотання, що він не заперечує проти проведення експертизи за клопотанням відповідача 2 та навів свої питання, які б хотів, щоб суд поставив.  В подальшому, позивачем клопотань самостійно про призначення експертизи в суді першої інстанції не заявлялось. Відтак, суд апеляційної інстанції не вправі збирати нові докази, а переглядає рішення на час його ухвалення на підставі тих доказів, які містяться в матеріалах справи. 
Після розгляду клопотання представника скаржника про призначення судової експертизи,  присутні в судовому засіданні представники позивача  та відповідача 2 надали пояснення по суті апеляційної скарги. Також суд апеляційної інстанції повідомив, що під час підготовки колегії суддів до судового засідання, суд ознайомився з інформацією, яка міститься на диску Т-3 а.с.32. 
Вивчивши апеляційну скаргу, здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача 2, Західний апеляційний господарський встановив таке.
29.10.2010 між ТОВ “Піт Стоп” та ТОВ “МАТЯШ і МАТЯШ” був укладений договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Тиводар Н.І. за реєстраційним номером 909, на підставі якого позивач набув у власність нерухоме майно, а саме: станцію технічного обслуговування автомобілів “Бош-Автоцентр”, розташовану за адресою: м. Ужгород, вул. Краснодонців, буд. 1 (Т-1, а.с.46-48). 
23.11.2010 право власності позивача зареєстроване КП “Бюро технічної інвентаризації м. Ужгород” (Т-1, а.с.49) .
Обставинами справи встановлено, що на момент укладання договору купівлі-продажу нерухоме майно було розташоване на земельній ділянці площею 18,078 га, кадастровий номер 2110100000:64:002:0002, яка перебувала у постійному користуванні ПАТ “Ужгородський завод “Електродвигун”.
У червні 2018 року позивач звернувся до Ужгородської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,2137 га з подальшою її передачею в оренду.
Рішенням Ужгородської міської ради від 10.07.2018 за №1153 позивачеві надано згоду на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2173 га для обслуговування власної будівлі  по вул. Олександра Блистіва, 44 (Т-1, а.с.50).
В свою чергу, рішенням Ужгородської міської ради від 22.08.2022 за №855 “Про надання та відмову у наданні дозволів на розробку проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок” ПрАТ “Ужгородський завод електродвигун” надано згоду на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 14,6 га для розміщення та експлуатації? основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної промисловості по вул. Олександра Блистіва, 1.
На підставі вказаного рішення та заяви ПрАТ “Ужгородськии? завод “Електродвигун” ПП “Закарпатський інститут землеустрою” виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельноі? ділянки (кадастровии? номер 2110100000:64:001:0115) з подальшою і?і? передачею в оренду ПрАТ “Ужгородськии? завод “Електродвигун”.
14.09.2022 відділ №1 Центру надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькіи? області здіи?снив державну реєстрацію сформованої? земельної? ділянки площею 14,6 га з кадастровим номером 2110100000:64:001:0115.
Рішенням Ужгородськоі? міськоі? ради від 10.11.2022 за №980 затверджено проект землеустрою щодо відведення ПрАТ “Ужгородськии? завод “Електродвигун” земельноі? ділянки (кадастровии? номер 2110100000:64:001:0115) площею 14,6000 га для розміщення та експлуатаціі? основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробноі?, машинобудівноі? та іншоі? промисловості по вул. Олександра Блеста, 1, та вирішено передати і?і? в оренду строком на 3 роки.
На підставі рішення Ужгородськоі? міськоі? ради від 10.11.2022 за №980 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Форкош М.М. 15.12.2022 здіи?снено державну реєстрацію права комунальноі? власності на вказану земельну ділянку за територіальною громадою міста Ужгород в особі Ужгородськоі? міськоі? ради в Державному реєстрі речових прав на нерухоме маи?но (запис про право власності 48717672, реєстраціи?ний номер об`єкта нерухомого маи?на 2670417421100).
Рішенням Ужгородської міської ради від 13.12.2022 за №1053 “Про приватизацію земельної ділянки несільськогосподарського призначення шляхом викупу”, серед іншого, затверджено вартість земельної ділянки (кадастровий номер 2110100000:64:001:0115) площею 14,6 га по вул. Олександра Блеста, 1, у сумі 18 997 520,00 грн. з розрахунку 130,12 за 1 кв.м відповідно до висновку експертів від 23.11.2022. Вирішено продати ПрАТ “Ужгородський завод “Електродвигун” земельну ділянку площею 14,6 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної промисловості по вул. Олександра Блеста, 1 (Т-1, а.с.39).
На підставі вказаного рішення між Ужгородською міською радою та ПрАТ “Ужгородський завод “Електродвигун” укладений договір купівлі-продажу від 16.12.2022 відчужено земельну ділянку кадастровий номер 2110100000:64:001:0115.
Право власності на земельну ділянку (кадастровий номер  2110100000:64:001:0115) площею 14,6 га по вул. Олександра Блеста, 1 зареєстроване за ПрАТ “Ужгородський завод “Електродвигун” в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.12.2022 (номер запису 48734383).
Вказані обставини стали підставою звернення позивача з даними позовними вимогами, оскільки останній вважає, що внаслідок прийняття вказаних рішень були порушені права позивача.
При ухвалені постанови колегія суддів керувалася таким.
Як зазначалося вище, скаржник окрім рішення Господарського суду Закарпатської області від 19.12.2024 не погоджується також і з ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 17.04.2024, якою задоволено клопотання позивача від 17.04.2024 (вх. №02.3.1-02/3122/24) та клопотання відповідача 2 від 17.04.2024 про об`єднання справ № 907/197/23 та № 907/353/24 в одне провадження. (Т-3, а.с.184-187) . 
Суд апеляційної інстанції вважає, що в даному випадку має місце взаємосуперечлива (недобросовісна) процесуальна поведінка сторони у справі, з огляду на те, що клопотання про об`єднання справ було подане саме представником позивача, яке підтримав представник відповідача 2.
Згідно із положеннями статті частин 2, 3, 8 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України суд з урахуванням положень частини першої статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; різних позивачів до одного й того самого відповідача. Об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні – до початку розгляду справи по суті у кожній із справ. Справи, що перебувають у провадженні господарського суду, в разі об`єднання їх в одне провадження передаються на розгляд судді, який раніше за інших суддів відкрив провадження у справі. 
Частиною 10 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що справи об`єднані в одне провадження, роз`єднанню не підлягають. 
Як зазначалося вище, 09.03.2023 до Господарського суду Закарпатської області звернувся ТОВ «Піт Стоп» із позовом до Ужгородської міської ради та ПрАТ «Ужгородський завод «Електродвигун» про визнання недійсним рішення Ужгородської міської радим від 13.12.2022 за №1053 «Про приватизацію земельної ділянки несільськогосподарського призначення шляхом викупу»; визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16.12.2022, який укладено між Ужгородською міською радою та ПрАТ «Ужгородський завод «Електродвигун» , посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Деяк С.В. за реєстраційним №516.  
09.04.2024 ТОВ «Піт Стоп» звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Ужгородської міської ради Закарпатської області та ПрАТ «Ужгородський завод «Електродвигун» про скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 14.6 га (кадастровий номер 2110100000:64:001:0115) по вул. О.Блеста, 1, яка була проведена 14.09.2022 Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області; припинення права власності ПрАТ "Ужгородський завод "Електродвигун" на земельну ділянку площею 14.6 га (кадастровий номер 2110100000:64:001:0115) по вул. О.Блеста, 1; припинення обтяження, а саме заборони на земельну ділянку площею 14.6 га (кадастровий номер 2110100000:64:001:0115); визнання недійсним рішення Ужгородської міської ради від 10.11.2022 №980 в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення ПрАТ "Ужгородський завод "Електродвигун" земельної ділянки (кадастровий номер 2110100000:64:001:0115) площею 14.6000 га.  За даною позовною заявою порушено справу №907/353/24.
Дані позовні вимоги мотивовано тим, що під час формування земельної ділянки (кадастровий номер 2110100000:64:001:0115) були допущенні порушення вимог законодавства про землеустрій, внаслідок чого до складу цієї ділянки були протиправно включені ділянки, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать позивачу.   
Верховний суд неодноразово звертав увагу, зокрема і у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №902/434/19 на те, що за своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднаються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин. Об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин . 
При цьому метою об`єднання позовів в одне провадження для спільного розгляду є сприяння економії процесуальних засобів, ефективного та повного дослідження вимог позивача і відповідача в одному судовому провадженні та є перешкодою для прийняття судом протилежних рішень, дане відображене в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2019 у справі №910/5172/19.  
З аналізу позовів у справах №907/197/23 та №907/353/24 суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що такі підлягають розгляду разом з врахуванням такого: 1). такі розглядаються в порядку господарського судочинства, 2). підсудні господарському суду Закарпатської області, 3). позивачем є одна і таж особа – ТОВ «Піт Стоп», а відповідачами виступають – Ужгородська міська рада, ПрАТ «Ужгородський завод «Електродвигун», 4). позовні вимоги у даних спорах пов`язані між собою підставою виникнення, більшістю доказів, які мають подані сторонами під час розгляду справи, є ідентичними, 5). з метою економії процесуального часу суду та учасників даних справ і як наслідок об`єднав дані справи в одне провадження. 
Щодо тверджень скаржника про те, що при розгляді клопотань про об`єднання справи № 907/197/23 та № 907/353/24 судом першої інстанції не дано оцінки і не розглянуто клопотання позивача та відповідача 2 про об`єднання справи № 907/197/23 зі справою №907/1028/23, суд апеляційної інстанції зазначає таке. 
З Єдиного державного реєстру судових рішень, судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 27.03.2024 у справі №907/1028/23 заяву  представника ТОВ  «Піт Стоп»,  м. Ужгород Закарпатської області б/н від 01.02.2024 (вх. №02.3.1-02/845/24 від 06.02.2024) про залишення позову у даній справі без розгляду  задоволено; позовну заяву  ТОВ «Піт Стоп», м. Ужгород Закарпатської області б/н від 06.11.2023 (вх. №02.3.1-05/1080/23 від 07.11.2023)  залишено без розгляду. 
Відтак, на час винесення оскаржуваної ухвали 17.04.2024, подані 16.01.2024 клопотання позивачем та відповідачем 2 щодо об`єднання даної справи зі справою №907/1028/23 (Т-4, а.с.58-101) залишились не вирішеними, що є порушенням норм процесуального права і станом на час винесення 17.04.2024 ухвали такі слід було залишити без розгляду з врахуванням ухвали Господарського суду Закарпатської області від 27.03.2024 у справі № 907/1028/23. 
В свою чергу дане не вплинуло на законність ухвали Господарського суду Закарпатської області від 17.04.2024 в даній справі, яка постановлена за результатами заяв представників позивача та відповідача 2.  
Отже, з врахуванням наведеного, предметом спору в даній справі є визнання недійсним рішення Ужгородської міської ради від 13.12.2022 за №1053 «Про приватизацію земельної ділянки несільськогосподарського призначення шляхом викупу»; визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16.12.2022, який укладений між Ужгородською міською радою та ПАТ «Ужгородський завод «Електродвигун», посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Деяк С.В. за реєстраційним номером 516 та скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 14.6 га (кадастровий номер 2110100000:64:001:0115) по вул. О. Блеста, 1, яка була проведена 14.09.2022 Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області; припинення права власності ПрАТ "Ужгородський завод "Електродвигун" на земельну ділянку площею 14.6 га (кадастровий номер 2110100000:64:001:0115) по вул. О. Блеста, 1; припинення обтяження, а саме заборони на земельну ділянку площею 14.6 га (кадастровий номер 2110100000:64:001:0115); визнання недійсним рішення Ужгородської міської ради від 10.11.2022 №980 в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення ПрАТ "Ужгородський завод "Електродвигун" земельної ділянки (кадастровий номер 2110100000:64:001:0115) площею 14.6000 га
У відповідності до вимог статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі порушення, невизнання або оспорення. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить засадам цивільного законодавства. 
Положеннями ст. 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема серед інших є визнання правочину недійсним; визнання незаконними рішення, дій бездіяльності органу державних влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування , їхніх посадових і службових осіб. 
Згідно з положеннями ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Частиною 1 ст. 155 Земельного кодексу України встановлено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою такий акт визнається недійсним. 
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у разі звернення  позивача з вимогами про визнання незаконним та скасування правового акта індивідуальної дії, виданого органом державної влади, органом Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, встановленню та доведенню підлягають як обставини, що оскаржуваний акт суперечить актам цивільного законодавства (не відповідає закону) так і обставини , що цей акт порушує цивільні права або інтереси особи, яка звернулась із відповідними позовними вимогами, а метою захисту порушеного або оспорюваного права є відповідні наслідки у вигляді відновлення порушеного права або охоронюваного законом інтересу саме особи , яка звернулась за їх захистом. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №903/857/18, від 20.08.2019 у справі №911/714/18, від 15.07.2021 у справі №24/48/19.  
Суд зазначає, що предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову – факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.
При цьому, оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити з його ефективності, тобто вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права без необхідності повторного звернення до суду, а у разі неможливості такого поновлення – гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. 
Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №910/3009/18, від 19.01.2021 у справі №916/1415/19, від 16.02.2021 у справі №910/2861/18. 
Необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність відповідного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та факт порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) з боку відповідача. Відтак, на позивача покладено обов`язок обґрунтувати свої вимоги поданими до суду доказами, тобто довести, що його права та інтереси порушуються чи не визнаються, а тому потребують захисту. 
ТОВ «Піт Стоп» звертаючись до суду з позовом обґрунтував свої вимоги порушенням його права на отримання земельної ділянки в оренду під обслуговування належної йому на праві власності станції технічного обслуговування автомобілів «Бош – Автоцентр».
В обґрунтування наявності порушеного права позивач покликається на те, що за договором купівлі-продажу від 29.10.2010, укладеного між ТОВ «Піт Стоп» та  ТОВ «Матяш і Матяш» ним було набуто право власності на нерухоме майно, а саме: будівля станції технічного обслуговування автомобілів «Бош-Автоцентр», розташованої за адресою: м. Ужгород, вул. Краснодонців, буд. 44 (тепер Олександра Блистіва, буд. 44). Позивач також вказав, що рішенням Ужгородської  міської ради від 10.07.2018 за №1153 йому було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2173 га в оренду для обслуговування власної будівлі по вул. Олександра Блистіва, буд. 44.
Проте, на думку позивача, внаслідок прийняття Ужгородською міською радою рішенням від 10.11.2022 за №980 в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення ПрАТ «Ужгородський завод «Електродвигун» земельної ділянки за кадастровим номером 211010000:64:001:0115 площею 14,6 га за адресою: м. Ужгород, вул. Олександра Блеста, 1, були порушені його права, оскільки під час формування цієї земельної ділянки за кадастровим номером 211010000:64:001:0115 площею 14,6 га за адресою: м. Ужгород , вул. Олександра Блеста, 1, включені частини ділянки, які фактично використовуються позивачем та необхідні йому для обслуговування належних йому об`єктів нерухомого майна .
Cуд апеляційної інстанції погоджується з висновком  суду першої інстанції про те, що основними є вимоги, які заявлені в межах справи № 907/353/24 щодо формування спірної земельної ділянки та передачі її в оренду, натомість вимоги, що заявлені в межах справи №907/197/23 – щодо подальшої приватизації спірної земельної ділянки є похідними. Дане зумовлено тим, що формування земельної ділянки передувало всім подальшим юридичним фактам та правочинам, які оспорює позивач.   
У відповідності до частини 1 статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка – це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. 
Згідно із частинами 1-4 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків) визначених у частинах 6, 7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. 
Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі. Аналогічну правову позицію викладено, зокрема в постановах Верховного Суду від 16.06.2021 у справі №922/1646/20 та від 04.03.2021 у справі №922/3463/19.
Згідно з  частиною 1 статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Частиною 1, пункту 1 частини 3 та частини 15 статті 123 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час прийняття Ужгородською міськрадою ухвали від 29.11.2018 № 4288) надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або     органами місцевого самоврядування. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення  проекту землеустрою     щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель     адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому   законом порядку. Підставою відмови у затвердженні  проекту землеустрою  щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.  Зміна типу акціонерного товариства або перетворення акціонерного товариства в інше господарське товариство не є підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою або технічної документації із землеустрою.
Судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок, про те, що чинним законодавством України не передбачено таких підстав виникнення речового права на землю, як "законний інтерес" або "виникнення правовідносин щодо надання земельної ділянки у користування", тоді як прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки в оренду є виключно правом, а не обов`язком органу місцевого самоврядування щодо розпорядженням землею комунальної власності, оскільки частиною 15 статті 123  Земельного кодексу України визначено можливість відмови уповноваженого органу в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки   з підстав його невідповідності вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.
В свою чергу, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного вирішення питання про надання її у власність або користування, а тому не створює правових наслідків, крім тих, що пов`язані з неправомірністю прийняття рішення органом місцевого самоврядування. Рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку, однак отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки дозвіл не є правовстановлюючим актом. Аналогічний правовий висновок щодо застосування наведених норм земельного законодавства викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі №826/5735/16, від     17.10.2018 у справі №380/624/16-ц.
Відтак, рішення уповноваженого органу про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою є одним з етапів процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак, отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не є правовстановлюючим документом.
Положеннями статей 125, 126 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог  або заперечень. 
Поряд з цим, в порушення вимог норм процесуального права позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що земельна ділянка площею 0,2173 га в м. Ужгороді по вул. Олександра Блистіва 44, була сформована, їй присвоєний кадастровий номер та вона зареєстрована у Державному земельному кадастрі.  Також позивачем не надано судам доказів державної реєстрації за ним права власності або права користування на вказану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 
Доказів того, що на момент звернення ТОВ “Піт Стоп” з позовом до суду, позивачем виготовлено та затверджено Ужгородською міською радою проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2173 га для обслуговування власної будівлі  по вул. Олександра Блистіва, 44, матеріали справи не містять.
Отже, з врахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим  висновок про те, що на момент пред`явлення позову у ТОВ «Піт Стоп» не виникло жодних прав на спірну земельну ділянку, які могли б бути захищені в судовому порядку та, відповідно, про відсутність у позивача порушеного права на захист якого він звернувся до суду та відповідно правомірно відмовлено в позові. В зв`язку з цим і не надавалось судом оцінки письмовим документам у справі та зокрема висновку судово-земельної експертизи, які надані позивачем. 
Суд першої інстанції зазначив про  те, що оскарження рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та про надання у власність земельної ділянки є неналежним способом захисту, оскільки такі рішення вже реалізовані шляхом укладення в подальшому відповідних правочинів, а тому такі не створюють жодних правових наслідків, як і не створить їх скасування. Отже, позовна вимога про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, яке виконано на час звернення з позовом до суду шляхом укладення відповідного договору, є також  неефективним способом захисту прав особи, оскільки таке рішення вичерпало свою дію виконанням. 
Верховний Суд неодноразово зазначав, що у разі з`ясування обставин відсутності порушеного права позивача, що є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові, судам не потрібно вдаватись до перевірки ефективності обраного позивачем способу захисту та правової оцінки по суті спору, дане викладено у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №910/15262/18, від 03.03.2020 у справі №910/6091/19, від 29.08.2023 у справі №910/5958/20). 
Таким чином, з врахуванням наведеного, в позові слід відмовити лише у зв`язку з відсутністю у позивача порушеного права на захист якого він звернувся до суду.
Щодо твердження скаржника про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема, що судом порушено процесуальний строк для постановлення ухвали про відкриття провадження у справі і не вказано про нову редакцію позовної заяви, то суд апеляційної інстанції зазначає таке.
09.03.2023 Господарським судом Закарпатської області зареєстровано позовну заяву ТОВ «Піт Стоп» від 24.01.2023 вих. №24/01-23, яка подана поштовим зв`язком 07.03.2023 (Т-1, а.с.1-22). 
15.03.2023 на адресу Господарського суду Закарпатської області від представника позивача надійшло клопотання від 15.03.2023, у якому просить приєднати до матеріалів справи № 907/197/23 позовну заяву в новій редакції (Т-1, а.с.25-57).
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 22.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі (Т-1, а.с.58-59), де в описовій частині вказано, що 15.03.2023 надійшла позовна заява в новій редакції. 
Згідно з вимог ч.1 ст. 176 ГПК України встановлено строк відкриття провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків. 
В даному випадку має місце порушення строку на відкриття провадження у справі, однак дане порушення не вплинуло на правильність вирішення спору. 
Поряд з цим, скаржник зазначає, що також порушено строк щодо розгляду заяви про забезпечення позову, що не знайшло свого підтвердження, оскільки заява подана через електронний суд 04.04.2023 (Т-1, а.с.83-88) і ухвала винесена 06.04.2023 (Т-1, а.с.90-97).  В подальшому 04.04.2023 від позивача надійшла повторна заява про забезпечення позову , яка ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 06.04.2023 задоволена.  
Щодо заяви позивача про збільшення позовних вимог (Т-2, а.с.154-155), то таку повернуто ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 20.06.2023 (Т-2, а.с.156-157) і дана ухвала переглянута в апеляційному порядку, що підтверджується постановою Західного апеляційного господарського суду від 14.08.2023 (Т-2, а.с.212-215) і така залишена без змін, з підстав, наведених в даній постанові. 
Щодо надання правової оцінки ухвалі про відкладення розгляду справи із 08.11.2023 на 16.01.2024, тобто, більше, ніж на 60 днів, то суд апеляційної інстанції зазначає, що в ухвалі суду від 08.11.2023 зазначено, що судове засідання відбудеться 22.11.2023 о 10 год. 30 хв. (Т-4, а.с.35, яка отримана учасниками процесу через систему електронний суд (Т-4, а.с.34-40). В подальшому у зв`язку із неявкою представників учасників процесу, в ухвалі суду від 22.11.2023 вказано, що підготовче засідання відбудеться 16.01.2023 (докази надіслання Т-4, а.с.52-57). Крім того, слід  відмітити, що в судовому засіданні 05.10.2023 оголошено перерву до 08.11.2023  за участю представників позивача та відповідача 2 із посиланням на ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних  свобод та  статтю 183 ГПК України (протокол Т-4, а.с.10-12, повідомлення (Т-4, а.с.13), докази  повідомлення відповідача 2 (Т-4, а.с.14).
Окрім того, скаржник звертає увагу на те, що суд порушив строки розгляду клопотання про призначення експертизи та проявив упереджене ставлення до позивача, незаконно надаючи перевагу відповідачеві 2, оскільки не з`ясовано питань сторін для експертної установи. В спростування даного суд апеляційної інстанції зазначає, що клопотання про призначення експертизи представником відповідача 2 подано через систему електронний суд 16.01.2024 (Т-4, а.с.102-149) і таке мало б бути отримано іншими сторонами через систему електронний суд. В матеріалах справи наявні додаткові пояснення позивача (Т-5, а.с.203-204), де позивач не заперечує проти призначення у даній справі земельно-технічної експертизи, але просить поставити на вирішення наступні питання, які зазначені в таких поясненнях.  Дані пояснення підписані керівником Горват Й.Й.  
Скаржник також звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення усіх учасників двох справ об`єднаних в одне провадження, доказом чого вважає відсутність в судовому засіданні представників Ужгородської міської ради та ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області. 
Суд апеляційної інстанції зазначає, що таке твердження  спростовується тим, що ухвала від 17.04.2024 надіслана всім учасникам процесу, зокрема і Ужгородській міській раді (отримана 18.04.24 13:10) та Головному управлінню Держгеокадастру у Хмельницькій області (отримана 24.05.24 14:55). 
Щодо твердження скаржника про «зраду інтересів представника позивача – Орбан Н.Л.»,  то таке твердження є сумнівним, з огляду на те, що в судовому засіданні 19.12.2024 згідно з протоколом судового засідання від позивача були присутні адвокат Орбан Н.Л. і сам директор товариства Горват Й.Й., який також надавав пояснення, що вбачається з протоколу судового засідання (Т-6, а.с.106-120).  
Отже, з врахуванням вищевикладеного, доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги, ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу рішення Господарського суду Закарпатської області від 19 грудня 2024 року у справі № 907/197/23. 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частин 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.
З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд  
ухвалив:
1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Піт Стоп”  від 09.01.2025  залишити без задоволення.
2.          Рішення Господарського суду Закарпатської області від 19 грудня 2024 року та ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 17 квітня 2024 року у справі №907/197/23 залишити без змін.
3.          Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції залишити за скаржником.
4.          Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст. ст. 287-288 ГПК України. 
5.          Справу повернути до Господарського суду Закарпатської області.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Головуючий суддя                                                                       Н.М. Кравчук 
Судді                                                                                          О.І. Матущак
                                                                                                    О.С. Скрипчук