Справа № 339/299/22 
Провадження № 22-ц/4808/1332/25 
Головуючий у 1 інстанції Скригун В. В. 
Суддя-доповідач Мальцева 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючогосудді             Мальцевої Є.Є.
суддів:                       Девляшевського В.А, Томин О.О., 
секретар Гудяк Х.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Болехівської міської ради на рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 04 липня 2025 року у справі за позовом Болехівської міської ради Івано-Франківської області до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2022 року Болехівська міська рада звернулось до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки.
Позовна заява мотивована тим, що земельна ділянка пл. 0,003 га за адресою АДРЕСА_1 перебуває у комунальній власності Болехівської міської ради та самовільно зайнята відповідачем. Вказана земельна ділянка є суміжною до земельної ділянки кадастровий № 2610200000:01:054:0204, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить відповідачу на праві приватної власності, на якій розташовано ресторан «Прованс». ОСОБА_1 самовільно збудував на земельній ділянці пл. 0,003 га за адресою АДРЕСА_1 на бетонному фундаменті дерев`яне приміщення, яке примикає до ресторану «Прованс», що є порушенням ст.ст.125,126 Земельного кодексу України. 
01 липня 2020 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель складений акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки № 310/0/92-20-ДК/224АП/09/01/-20 у присутності головних спеціалістів з питань землеустрою відділу містобудування архітектури і землеустрою виконавчого комітету Болехівської міської ради, в якому відповідно до вимог ст. 6,10 ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель» встановлений факт самовільного заняття землі.
02 липня 2022 року державним інспектором Дащук Т.Ф. складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 53-1 КУпАП та пункту «б» ч.1 ст.211 ЗК України. 
Відтак, самовільне зайняття відповідачем земельної ділянки 0,0030 га комунальної власності Болехівської територіальної громади унеможливлює виготовлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку пл. 0,01 га, що було вирішено Болехівською міською радою 26 серпня 2020 року в рішенні «Про включення земельної ділянки в перелік для продажу права власності на неї на земельних торгах (аукціоні) та про надання дозволу територіальній громаді м. Болехова на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в АДРЕСА_1 ».
02 липня 2020 року державним інспектором Дащук Т.Ф. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, в якій була розрахована сума матеріальної шкоди за порушення земельного законодавства на суму 275,95 грн та визнано відповідача винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.53-1 КУпАП, накладено штраф в розмірі 170 грн. Відповідач визнавав допущені ним порушення земельного законодавства, сплатив штраф, чим підтвердив факт, що він користується земельною ділянкою без достатньої правової підстави і таке використання має ознаки самовільного зайняття земельної ділянки.
А тому вищезазначена земельна ділянка самовільно, за відсутності правових підстав, зайнята дерев`яним приміщенням на бетонному фундаменті, зведеним відповідачем, у зв`язку з є перешкода у позивача в користуванні спірною земельною ділянкою та продажу її на аукціоні з метою поповнення міського бюджету.
Позивач просив зобов`язати відповідача повернути Болехівській територіальній громаді Івано-Франківської області самовільно зайняту земельну ділянку 0,0030 га комунальної власності, згідно з актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту – земельної ділянки, яка прилягає до земельної ділянки кадастровий № 2610200000:01:054:0204, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу дерев`яної споруди в місячний термін з часу набрання рішенням законної сили по даній справі.

Рішенням Болехівського міського суду від Івано-Франківської області 04 липня 2025 року у задоволенні позову Болехівської міської ради Івано-Франківської області до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, Болехівська міська рада подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції помилково посилається на те, що спірна земельна ділянка, яка фактично використовується відповідачем ОСОБА_1 , перебуває в межах земельної ділянки з кадастровим номером 2610200000:01:054:0204, які визначені технічною документацією. Технічна документація, виготовлена в лютому 2025 року, не є законною підставою користування земельною ділянкою та не є способом виникненням такого права. Будь-яке використання земельної ділянки без державної реєстрації не породжує правових наслідків у вигляді права користування чи права власності. 
Оскільки технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розроблено у 2025 році та не затверджено міською радою, тому нею не нівелюється факт самовільного зайняття земельної ділянки з 2020 року. 
Факт самовільного захоплення земельної ділянки підтверджується: приписом державного інспектора від 01.07.2020 року: встановлено, що земельна ділянка площею 0,003 га, яка є суміжною із земельною ділянкою кадастровий номер  2610200000:01:054:0204, є самовільно зайнятою шляхом будівництва на ній дерев`яної будівлі, яка примикає до ресторану «Прованс»; протоколом про адміністративне правопорушення від 02.07.2020 року, в якому  відповідача визнано винним за вчинене правопорушення передбачене ст. 53-1 КУПАП Самовільне зайняття земельної ділянки; актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту-земельної ділянки №310/0/92/-20-ДК/224АП/09/01-20, яким  встановлено, що забудова відповідача ресторану «Прованс» становить по довжині становить 25,70 м, таким чином існуючі будівлі ресторану виходить за межі належної йому земельної ділянки та утворює площу самовільно зайнятої ділянки  у розмірі 30 м.кв.; висновком експертів Львівського Науково-дослідного інституту судових експертиз за результатом проведення судової земельно-технічної експертизи від 29 січня 2025 року №1684-Е, яким  встановлено, що  об`єкти на земельній ділянці за адресою  АДРЕСА_1  частково не відповідають правовстановлюючим документам на дані будівлі, а саме фактична площа павільйону л. «Б» не відповідає даним правовстановлюючих документів, його геометричні розміри не відповідають даним технічного паспорту на громадський будинок АДРЕСА_2  .Згідно з даними технічного паспорту на громадський будинок АДРЕСА_3 , складеного 29.05.2012, павільйон літ. «Б» має зовнішні розміри 8,07м на 8,07м та загальну площу 65,1 м2.За результатами проведених контрольних обмірів встановлено, що Фактично павільйон літ. «Б» мас орієнтовні зовнішні розміри 11,9м на 10,7м, а площа приміщення становить орієнтовно 95,8 м2. 
При цьому відповідач розширив приміщення ресторану «Прованс» без узгодження, що підтверджується порівнянням техпаспорту та обміру. Наявність об`єкта площею 30 м2 за межами не є похибкою кадастру, а є порушенням меж. 
       Вказує, що суд першої інстанції в рішенні не обґрунтував, чому визнав допустимим подальше використання самовільно зайнятої ділянки та не надав захисту інтересам територіальної громади, яка несе збитки від неможливості реалізувати право на продаж чи надання в оренду земельної ділянки.
Просить рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від  01 травня 2025 року скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк від ОСОБА_1 не надходив.
Відповідно до ч.3ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні представники Болехівської міської ради Кудла О.Й., Калитин І.Р. підтримали доводи апеляційної скарги, просили задовольнити подану апеляційну скаргу. 

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Тугай І.М. заперечили доводи апеляційної скарги, вважають рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до наступного.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві.

Матеріалами справи встановлено, щорішенням Болехівської міської ради від 18 липня 2008 року № 21-29/08 надано дозвіл виконавчому комітету міської ради на проведення проектно-пошукових робіт щодо відведення земельної ділянки площею 0,025 га в АДРЕСА_4 для надання у власність шляхом викупу через аукціон для будівництва крамниці з офісними приміщеннями. Доручено відділу земельних ресурсів у м.Болехів провести роботи з виготовлення технічної документації по відведенню даної земельної ділянки (т.1 а.с.47).
Згідно з рішенням Болехівської міської ради від 06 березня 2009 року за № 35-37/09 затверджено місце розташування вказаної земельної ділянки площею 0,0250 га, яка знаходиться в АДРЕСА_4 , та надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки пл. 0,025 га для будівництва крамниці з офісними приміщеннями, що підлягають передачі у власність шляхом викупу через аукціон (т.1 а.с.48).
Відповідно до протоколу №1 земельного аукціону, проведеного 13 серпня 2009 року, переможцем стала фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , яка на підставі цього протоколу уклала з міською радою договір купівлі-продажу земельної ділянки, і на підставі замовленої нею технічної документації землеустрою щодо виготовлення державного акта їй видано державний акт на право власності на земельну ділянку пл. 0.025 га з кадастровим номером 2610200000:01:034:0204 (т. 1 а.с.81-89)
На викупленій земельній ділянці ОСОБА_2 збудувала магазин-кафе, складовими частинами якого є А - крамниця з офісними приміщеннями 148,2 кв.м., Б – відкритий павільйон 65.1 кв.м.
Згідно з рішенням виконавчого комітету Болехівської міської ради від 30 серпня 2012 року за громадянкою ОСОБА_2 вирішено оформити право власності на прийнятий в експлуатацію інспекцією ДАБК України громадський будинок – магазин-кафе, який має загальну площу 148,20 м.кв. (двоповерхова будівля), розміщений на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_4 , та присвоїти прийнятому об`єкту поштову адресу  « АДРЕСА_1 ». Цим рішенням було доручено Івано-Франківському ОБТІ провести державну реєстрацію права власності на закінчений будівництвом громадський будинок та видати ОСОБА_2 свідоцтво про право власності (т. 1 а.с.107).
03 грудня 2016 року ОСОБА_2 подарувала відповідачу ОСОБА_1 земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель торгівлі площею 0,025 га, з кадастровим номером 2610200000:01:034:0204, та магазин-кафе, складовими частинами якого є «А» - крамниця з офісними приміщеннями 148,2 кв.м., «Б» - відкритий павільйон 65.1кв.м (т.1 а.с. 90-93, 108).
За інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру Прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 13 жовтня 2022 року за № 312284242, ОСОБА_1 є власником магазин-кафе за адресою АДРЕСА_1 , який складається з крамниці з офісними приміщеннями літ. «А» пл. 148,2 м2., та відкритого павільйону літ. «Б» 65,1 м2, та власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: АДРЕСА_4 площею 0,0250 га, кадастровий номер 2610200000:01:034:0204 (т.1 а.с.27-28).
01 липня 2020 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель Дащук Т.Ф. складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту-земельної ділянки у присутності головних спеціалістів з питань землеустрою відділу містобудування архітектури і землеустрою виконавчого комітету Болехівської міської ради. За результатами перевірки встановлено, що земельна ділянка комунальної власності площею 0,0030 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , самовільно зайнята ОСОБА_1 , який збудував на бетонному фундаменті дерев`яне приміщення, яке примикає до ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований на земельній ділянці кадастровий №2610200000:01034:0204, тобто встановлено факт самовільного зайняття земельної ділянки комунальної власності територіальної громади м. Болехів, що є порушенням ст.ст.125,126 Земельного кодексу України (т.1 а.с.6).
Протоколом про адміністративне правопорушення від 02 липня 2020 року ввтановлено, що гр. ОСОБА_1 самовільно зайняв земельну ділянку площею 0.0030 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 та є суміжною із земельною ділянкою з кадастровим номером 2610200000:01:034:0204.
02 липня 2020 року державним інспектором Дащук Т.Ф. постановлено визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 55-1 КУпАП накладено штраф в розмірі 170.00 грн, який відповідачем погашено (т.1 а.с.10-12).
Того ж дня державним інспектором Дащук Т.Ф. складено припис яким встановлено, що земельна ділянка пл. 0,0030 га, яка є суміжною із земельною ділянкою з кадастровим номером 2610200000:01:034:0204 самовільно зайнята шляхом будівництва на ній дерев`яної будівлі, яка примикає до ресторану «Прованс». Приписав вжити вичерпних заходів щодо усунення гр. ОСОБА_1 порушення земельного законодавства (т.1 а.с.9).
09 листопада 2022 року комісією Болехівської міської ради складено акт за результатами обстеження будівель магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та земельної ділянки у АДРЕСА_1 , кадастровий № 2610200000:01:034:0204 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. В результаті розгляду встановлено, що дана земельна ділянка загальною довжиною – 22,91м та шириною - 10,92м, площею 250м2 перебуває у власності гр. ОСОБА_3 . В ході обмірів комісією зафіксовано, що загальна довжина забудови магазину-кафе (Прованс) становить близько - 25,70 м. Дана довжина (починаючи від вул. 24 Серпня) складається з:
- террасної добудови до основного приміщення довжиною близько 3,00 м.;
- основної двоповерхової будівлі кафе-ресторану «Прованс» довжиною близько 8,90 м.
- примикаючої споруди довжиною 10,71 м.
Таким чином комісія вказала, що існуючі будівлі магазину - кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » виходять за межі належної земельної ділянки ОСОБА_1 на довжину близько 2,80 м., що при ширині будівлі 10,71 м. утворює площу самовільно зайнятої забудованої земельної ділянки 30 м.кв., що відображено на схемі розташування будівель та споруд магазину-кафе .
На схемі доданої до акту від 09 листопада 2022 року зазначено, що земельна ділянка, яка належить ОСОБА_1 , загальною площею 250 кв.м зайнята  будівлями літ.А -239 м.кв.,  проходами, проїздами літ.Б -11 м.кв. Експлікація будинків та споруд: А – двоповерхова будівля  кафе площею - 95 м.кв.; Б – примикаюча споруда площею  - 148 м.кв., В–тераса кафе площею – 26 м.кв. Всього:269 м.кв.
На даній схемі нанесено земельну ділянку ОСОБА_1 площею - 250 м.кв., двоповерхову будівлю кафе площею - 95 м.кв., терасу кафе - 26 м.кв., примикаючу споруду - 148 м.кв. та самовільно забудовану земельну ділянку - 30 м.кв. (т.1, а.с.105-106).

За результатами проведеної судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи від 29 січня 2025 року №1684-Е встановлено, що межі земельної ділянки на місцевості не закріплені. Фактично власник користується земельною ділянкою, що знаходиться під будівлями і спорудами, які на ній розташовані.
За результатами проведеного дослідження встановлено, що фактична площа земельної ділянки за кадастровим номером 2610200000:01:034:0204 за адресою: АДРЕСА_1 становить 0,0276 га.
Згідно з правовстановлюючими документами та землевпорядною документацією на досліджувану земельну ділянку площа земельної ділянки становить 0,0250 га. Земельна ділянка прямокутної форми та має п`ять точок кутів повороту зовнішніх меж та наступні розміри цих меж по периметру в метрах: 10.92; 14.23; 8.68; 10.92; 22.91. Суміжними землекористувачами є: землі запасу міської ради (вул. 24 серпня); земельна ділянка підприємця ОСОБА_4 ; землі запасу міської ради.
При цьому в результаті натурного огляду, аналізу каталогу координат земельної ділянки, а також наданої на дослідження Топографо-геодезичної зйомки, встановлено, що межі земельної ділянки з північної сторони проходять по тротуарах (землях загального користування), а з східної сторони межа проходить по будівлі суміжного користувача ОСОБА_4 .
Експерти вказують, що це може свідчити про те, що при виготовленні землевпорядної документації на земельну ділянку були допущені помилки при формуванні каталогу координат поворотних точок меж земельної ділянки. (т.2. а.с.62 )
Помилки, неточності невідповідності можуть бути виправлені шляхом внесення державним реєстратором вірних даних в систему Державного земельного кадастру на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
За результатами проведеного дослідження, опрацювавши надані документи, каталог координат зовнішніх меж земельної ділянки Болехівської міської ради з Проекту землеустрою, список точок контурів з координатами із Технічної документації та топографо-геодезичну зйомку із зображенням межі земельної ділянки з кадастровим номером 2610200000:01:034:0204 в СК-63 з розміщеними на ній будівлями та спорудами, встановлено, що фактичний порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , не відповідає правовстановлюючим документам на дану земельну ділянку в частині конфігурації, площі, довжин ліній зовнішніх меж, фактичного розташування земельної ділянки.
Стосовно другого питання, у висновку експертами зазначено наступне.
Експертом проведено візуальний огляд та контрольні обміри об`єктів дослідження розміщених на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 . Контрольні обміри проводились з метою співставлення фактичних геометричних розмірів, площ, об`єктів з інформацією відображеною в технічному паспорті на громадський будинок АДРЕСА_3 складений 29 травня 2012 року, що був наданий на дослідження.
За результатами співставлення даних отриманих при контрольних обмірах з даними відображеними в технічному паспорті встановлено наступне.
Фактичний склад приміщень крамниці з офісними приміщеннями літ. «А», їх площа, геометричні розміри, тощо, відповідають даним технічного паспорту на громадський буд. АДРЕСА_3 складений 29 травня 2012 року, та даним правовстановлюючих документів на цю будівлю.
Згідно з даними вищевказаного технічного паспорту павільйон літ. «Б» має зовнішні розміри 8,07м на 8,07м та загальну площу 65,1 м2.
За результатами проведених контрольних обмірів встановлено, що фактично павільйон літ. «Б» має орієнтовні зовнішні розміри 11,9м на 10,7м, а площа приміщення становить орієнтовно 95,8 м2. Зміна зовнішніх геометричних розмірів та площі приміщення виникла в наслідок розширення павільйону з східної і північної сторони, шляхом влаштування глухих дерев`яних стін і здійснення його примикання до приміщень крамниці з офісними приміщеннями літ. «А».
За результатами проведеного дослідження встановлено, що об`єкти розміщені на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 частково не відповідають правовстановлюючим документам на дані будівлі, а саме фактична площа павільйону літ. «Б» не відповідає даним правовстановлюючих документів, а його геометричні розміри не відповідають даним технічного паспорту на громадський будинок АДРЕСА_3 складеного 29 травня 2012року (т.2 а.с.56-69).
Під час розгляду справи в суді першої інстанції та після проведення вищевказаної експертизи відповідачем ОСОБА_1 надано суду нову технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою АДРЕСА_4 , кадастровий номер земельної ділянки 2610200000:01:034:0204. Виготовлена вказана технічна документація 27 лютого 2025 року ТзОВ «Юридично-земельний центр ІФ». На підставі вказаної технічної документації проведено зміни в державному земельному кадастрі, про що свідчить копія витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06.03.2025 року. (т.2 а.с. 85-101). 

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції посилався на те, що з урахуванням нової технічної документації землеустрою спірна земельна ділянка, яка фактично використовується відповідачем ОСОБА_1 під його забудовами, перебуває в межах земельної ділянки з кадастровим номером 2610200000:01:034:0204, яка визначена технічною документацією, і позивачем іншого не доведено. 

Суд першої інстанції керувався нормою ст. 125 ЗК України, згідно з якою  право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Тому не прийняв доводи представників позивача стосовно самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки площею 0,0030 га. Представниками позивача на підтвердження своїх доводів, всупереч вимогам ст.81 ЦПК України, не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували обставини на які вони посилаються, зокрема, не надано жодного документу, в тому числі акту огляду земельної ділянки, акту перевірки земельного законодавства, проведених після виготовлення технічної документації відповідачем, а тому представниками позивача не доведено факту порушення прав Болехівської міської ради як сусіднього землевласника. 

Колегія суддів, перевіривши справу, погоджується із таким висновком суду. 
Згідно з частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
За частиною дев`ятою, десятою статті 79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.
За правилами частини п`ятої статті 5 Закону України від 07 липня 2011 року № 3613-VI «Про Державний земельний кадастр» внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону.
Порядок виправлення помилок, допущених під час ведення Державного земельного кадастру, врегульовано Законом України «Про Державний земельний кадастр» та пунктами 138161 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051 (далі Порядок № 1051).
Відповідно до частини першої статті 26 Закону України від 22 травня 2003 року №858-IV «Про землеустрій» розробниками документації із землеустрою є, зокрема, юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою.
Згідно з статтею 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Документація із землеустрою щодо встановлення меж житлової та громадської забудови розробляється у складі генерального плану населеного пункту, проектів розподілу територій і є основою для встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка.
Механізм встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками визначено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за № 391/17686 .
Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. 
З досліджень експертів, викладених в матеріалах експертизи від 29.01.2025 року, вбачається, що в результаті натурного огляду, аналізу каталогу координат земельної ділянки, а також наданої на дослідження Топографо-геодезичної зйомки встановлено, що межі спірної земельної ділянки з північної сторони проходять по тротуарах (землях загального користування), а з східної сторони межа проходить по будівлі суміжного користувача ОСОБА_4 .. Експерти вказують на те, що це може свідчити про помилки при формуванні каталогу координат поворотних точок меж земельної ділянки при виготовленні землевпорядної документації. (т.2. а.с.62 зворотній бік). При цьому у дослідницькій частині експертизи зауважено, що помилки, неточності невідповідності можуть бути виправлені шляхом внесення державним реєстратором вірних даних в систему Державного земельного кадастру на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Відповідно, в лютому 2025 року відповідач звернувся до спеціалістів по землеустрою для усунення таких помилок, і нова документація вже мала в собі виправлення, які і були внесені державним реєстратором в систему Державного земельного кадастру як правильні. ( т.2 а.с. 85-89). 
Згідно зі статтею 21 Закону України "Про Державний земельний кадастр" відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок у випадках, визначених статтею 79-1 ЗК України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 ЗК України; на підставі проектів землеустрою щодо впорядкування існуючих землеволодінь у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками.
Відповідно до вимог статті 11 Закону України "Про земельний кадастр", відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів.
Виправлення помилок, допущених у відомостях державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою здійснюється виключно на підставі та в порядку, встановленому Законом України "Про Державний земельний кадастр", а саме державним кадастровим реєстратором.
Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що для встановлення наявності помилки державного реєстратора та для набуття підстав для її виправлення шляхом внесення відповідних змін до Державного земельного кадастру, передує процедура встановлення недостовірної інформації у технічних документах, у які спочатку слід внести зміни.
Відповідно до статті 9 Закону України "Про Державний земельний кадастр" та підпунктів 1, 5, 6 пункту 6 Порядку № 1051 внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання відомостей з Державного земельного кадастру щодо об`єктів та відмови у їх наданні, виправлення помилок у Державному земельному кадастрі є самостійними повноваженнями державного реєстратора.
Така позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 08 квітня 2020 року у справах за № 520/2093/19 (адміністративне провадження №К/9901/25843/19), від 08 липня 2020 року у справі за № 362/2698/15 (провадження № 61-48463св18) та від 20 серпня 2020 року у справі № 806/1578/16 (адміністративне провадження №К/9901/45052/18).
Отже, чинним законодавством встановлено порядок виправлення технічних помилок, допущених під час визначення меж суміжних земельних ділянок, і в матеріалах справи є належний письмовий доказ того, що відповідач, дізнавшись з матеріалів судових експертиз про наявність помилок, скористався цим порядком для усунення перешкод у користуванні власною земельною ділянкою,  тобто про внесення змін в технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.
Як встановлено під час судового розгляду, виготовлення нової технічної документації із землеустрою не вплинуло на права позивача, оскільки виготовлена нова технічна документація на спірну земельну ділянку відповідача з тим же кадастровим номером і в тих же розмірах. Але землевпорядна документація на суміжну земельну ділянку позивача не розроблена, як пояснила в судовому засіданні представник міської ради, оскільки ділянка не сформована, а тому вимоги про зобов`язання звільнити частину самовільно зайнятої ділянки нічим не підтверджені об`єктивно. Відповідно, не впливають на правильність висновків суду твердження апеляційної скарги про те, що вказана технічна документація, виготовлена в лютому 2025 року, не є законною підставою користування земельною ділянкою, оскільки не є способом виникненням такого права. Будь-яке використання земельної ділянки без державної реєстрації не породжує правових наслідків у вигляді права користування чи права власності. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не отримував, не оформлював і не використовує будь-яку іншу земельну ділянку, крім спірної, на яку має право власності у відповідності до вимог закону, а виправив технічну помилку системи координат, привівши її у відповідність даним геодезії. 
Ця обставина також спростовує думку позивача, що технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розроблено тільки у 2025 році, тому факт самовільного зайняття земельної ділянки з 2020 року доведений наданими позивачем доказами. Але з урахуванням встановлених обставин справи – нової технічної документації з новою системою координат неможливо стверджувати, чи було таке порушення, за умови, що встановлювали ці дані із застосуванням помилкових меж, визначених на неправильних координатах. 
Не можуть слугувати підставою для скасування рішення суду і аргументи позивача про те, що фактична площа споруд на земельній ділянці відповідача складає 269 м.кв., що підтверджується актом від 09.11.2022 року, і що свідчить про фактичне використання ОСОБА_1 землі в більшому розмірі, ніж він має право ( т.1 а.с.106). Згідно з висновком судової експертизи від 29.01.2025 року, який є актуальним, проведеної за клопотанням і на замовлення позивача, геометричні розміри приміщення «А» площею 148,2 кв.м. відповідає даним правовстановлюючих документів, а павільйону «Б» орієнтовно має млощу 95,8 кв.м., що відрізняється від площі 65,1 кв.м., відображеної в технічному паспорті (т.2 а.с.64). Відповідно, площа вказаних будівель, як тієї, що відповідає правовстановлюючим документам, так і тієї, що розширена з порушенням будівельних правил, що стосуються оформлення дозволу на будівництво, складає (148,2 + 95,8) 244 кв.м., що не перевищує 0,025 га земельної ділянки відповідача. При цьому з пояснень позивача вбачається, що в акті від 09.11.2022 року в площу самовільно зайнятої землі враховано частину ділянку, не забудовану спорудами, але таку, що зайнята літньою верандою, визначеною в акті літерою В та замощеним майданчиком, що на його думку вказує на фактичне користування землею з порушенням меж ділянки. Однак в позовній заяві позивач вимагає звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки з протилежного боку. Разом з тим позивачем не надано жодних належних доказів того, що саме будівля, відображена під літерою Б у вказаному акті (т.1 а.с.106), розташована з порушенням меж ділянки з урахуванням координат, встановлених в землевпорядній документації після виправлення технічних помилок. Саме про це зазначав суд першої інстанції в оскарженому рішенні, коли вказував, що позивачем не перевірялися вимоги дотримання відповідачем земельного законодавства після виготовлення нової технічної документації, тому представниками позивача не доведено факту порушення прав Болехівської міської ради як сусіднього землевласника. 

Відповідно до статті 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно з правилами ч.1 ст.81 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи принципи, закріплені статтею 12 ЦПК України, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про недоведеність позивачем факту порушення його права ОСОБА_1 .. 
Доводи апеляційної скарги стосовно неправильної оцінки судом письмових доказів фактично зводяться до критики рішення з вимогами переоцінки таких доказів, в той час, як при перевірці рішення встановлено, що суд виходив з положень статей 81,89 ЦПК України. Апелянтом не наведено мотивованих причин для скасування рішення, оскільки доводи апеляційної скарги по суті аналогічні обставинам, викладеним в позові та аргументації, наданої суду першої інстанції, які були предметом аналізу суду першої інстанції, і яким суд надав мотивовану оцінку. 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд. та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСІІЛ, від 18 липня 2006 року).
Оскаржене рішення вимогам законності та обґрунтованості відповідає. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Переглянувши справу відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає апеляційних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.
Оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню, то судові витрати відносяться на рахунок скаржника.
Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Болехівської міської ради залишити без задоволення. 
Рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 04 липня 2025 року залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повне судове рішення складено 14 листопада 2025 року. 

Судді Є.Є. Мальцева
                                                               О.О. Томин
                                                               В.А.Девляшевський